Справа № 296/4251/25
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Привітів, Любарського району, Житомирської області, одруженого має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючого, учасника бойових дій, пенсіонера, інваліда 3 групи безстроково, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025.

Клопотання обгрунтоване тим, що СУ ГУ НП в Житомирській області здійснює досудове розслвдування у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, у достовірно невстановлений день березня-квітня 2024 року, однак не пізніше 07.04.2025, ОСОБА_9 звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , з метою отримання консультації щодо складання практичного іспиту з водіння його сином ОСОБА_10 , для отримання посвідчення водія категорії «В», а також щодо переліку необхідних для цього документів.

Під час спілкування ОСОБА_8 усвідомив факт необізнаності ОСОБА_9 з процедурою отримання посвідчення водія категорії «В», складання іспитів та отримання посвідчення водія вказаної категорії.

У зв`язку із вказаними обставинами у ОСОБА_11 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - службовою особою територіального сервісного центру МВС №1841 (надалі ТСЦ МВС №1841) щодо успішного складання практичного іспиту та видачі посвідчення водія категорій «В», поєднанийз вимаганням такої вигоди, шляхом створення умов, за яких ОСОБА_9 вимушений буде надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе та своїх законних інтересів.

За вказаних обставин, ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним про порядок отримання (поновлення) прав на керування транспортними засобами, визначенийвказаним вище Положенням, 08.03.2024 повідомив ОСОБА_9 , що має не ділові зв`язки з представниками ТСЦ МВС №1841, та вказав, що може посприяти успішному складанню практичних іспитів у разі надання йому неправомірної вигоди в сумі 8000 гривень.

Таким чином ОСОБА_8 вирішив створити умови, за яких ОСОБА_9 вимушений буде надати йому неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення уповноваженою службовою особою ТСЦ МВС №1841 щодо успішного складання останнім практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

Далі, 07.04.2025 при особистій зустрічі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що завдяки його особистим зв`язкам з посадовими особами територіального сервісного центру МВС №1841 він зможе здійснити вплив на працівника вказаного територіального сервісного центру, що здійснює прийняття іспиту із практичного водіння, для отримання ОСОБА_10 посвідчення водія категорії «В», на право керування транспортним засобом при цьому вказавши, що сума необхідних для сплати грошових коштів зросла та необхідно буде сплатити 9500 гривень, за вплив на працівника територіального сервісного центру МВС №1841, що здійснює прийняття іспиту із практичного водіння, з метою сприяння у безперешкодній здачі такого іспиту та безперешкодного отримання ОСОБА_10 посвідчення водія на право керування транспортним засобом вказаної категорії.

При цьому ОСОБА_8 запевнив, що у випадку надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди, екзаменатор, під впливом ОСОБА_11 , прийме рішення про успішне складання такого іспиту, зазначивши, що у випадку невиконання зазначених умов, ОСОБА_10 не зможе самостійно скласти відповідний практичний іспит, навіть при наявності у нього необхідних навичок водіння транспортних засобів категорії «В».

Тим самим ОСОБА_8 умисно, у вказаний спосіб, здійснив вимагання неправомірної вигоди для себе, шляхом повідомлення ОСОБА_9 різного роду інформації, тобто створивши умови, які викликали у нього стійке переконання в безальтернативності та необхідності надати неправомірної вигоди, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів ОСОБА_10 у вигляді різних перепон на шляху до отримання посвідчення водія категорії «В».

Таким чином, ОСОБА_9 , не бажаючи настання негативних для свого сина ОСОБА_10 наслідків, вимушено погодився із незаконними вимогами ОСОБА_8 щодо передачі останньому неправомірної вигоди.

В подальшому, 17.04.2025 ОСОБА_10 було успішно складено практичний іспит з практичного водіння в ТСЦ МВС №1841, після чого, цього ж дня, близько 20 год. 15 хв., ОСОБА_8 , зателефонувавши ОСОБА_9 , повідомив про необхідність передачі коштів під час їх зустрічі 18.04.2025.

Далі, 18.04.2025, близько 10 год. 21 хв. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_9 про необхідність зустрічі цього ж дня о 10 год. 30 хв., за адресою: м. Житомир, вул. Довженка, 39.

Цього ж дня, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, о 10 год. 38 хв., перебуваючи за адресою м. Житомир, вул. Довженка, 39, одержав від ОСОБА_9 попередньо обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо позитивного складання ОСОБА_10 , практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

18.04.2025 о 10 год., 38 хв., ОСОБА_8 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, поряд з житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2

Цього ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Метою застосування стосовно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким та містить безальтернативну санкцію від трьох до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна та відповідно до примітки ст. 45 КК України відноситься до корупційного кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку не може бути застосовано у випадку засудження за корупційне кримінальне правопорушення.

Таким чином, у випадку доведення винуватості ОСОБА_8 , останньому загрожує виключно реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується. Необхідність урахування відповідної обставини при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підтверджена рішенням Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року № 14рп/2003 (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу).

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний

ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання всебічному, повному та неупередженому встановленню обставин вчиненого злочину, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчиняти реальні спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Наразі, під час досудового розслідування залишаються недопитаними працівники ТСЦ МВС №1841, у зв`язку з початком проведення гласних слідчих дій фактично, з моменту затримання ОСОБА_8 , яке відбулось 18.04.2025, тому у разі не обрання вказаного запобіжного заходу останній може чинити реальні спроби впливу на них.

Окрім цього, аналізуючи матеріали негласних слідчих розшукових дій та документів, орган досудового розслідування вважає, що вказаний злочин можливо був вчинений за попередньою змовою групою осіб (крім встановлених осіб), вплив на яких має безпосередньо ОСОБА_8 , тобто повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлена. Складність в ідентифікації осіб, ймовірно співпричетних до вчинення кримінального правопорушення обумовлена тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти реальні спроби впливу на учасників кримінального провадження, з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків та можливих потенційних підозрюваних, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_8 дійсно може вчиняти спроби спілкуватися із ймовірними співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших ймовірних співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_8 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом відчуження свого нерухомого майна, з метою уникнення накладення арешту на останнє, для забезпечення - конфіскації майна як виду покарання, тому у разі не обрання останньому вказаного запобіжного заходу останній може укласти фіктивні правочини.

З урахуванням вищевказаного є об`єктивним, що не застосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому в клопотанні вказано, що згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий та прокурор під час ролзгляду клопотання його повністю підтримали з мотивів та підстав, що в ньому викладені.

Сторона захисту просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Так слідчому судді повідомлено, що підозрюваний одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання в м.Житомирі, має статус УБД, йому встановлено третю групу інвалідності, яка пов`язана з захистом Батьківщини, він потребує реабілітаційних заходів, та що він отримує щомісячно пенсію як інвалід третьої групи в сумі приблизно 23000,00 грн.. також має дохід від землі в сумі 8000,00 грн один раз на рік.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та його додатки, а також характеризуючі матеріали підозрюваного слідчий суддя прийшов наступного.

Згідно зі ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що, як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000242 від 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України де підозрюваним є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеноїпрактики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbel land Hartleyv. theUnited Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86,12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025, є обгрунтованою це підтверджується в своїй совокупності докаами, що долучені до клопотання, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від11.03.2025, 11.04.2025 ;

- протоколом НСРД про результат аудіо,- контролю за особою ОСОБА_8 від 09.04.2025;

- листом СУ ГУ НП в Житомирській області від 15.04.205 про виділення грошових коштів в сумі 9500,00 грн;

- листом Департаменту внутрійшньої безпеки від 15.04.2025 про виділення з фнду державного бюджету України 9500,00 грн з яких 9 купюр по 1000,00 грн та 1 купюра номіналом 500,00 грн;

-протоколом огляду (вручення) грошових коштів в сумі 9500,00 грн ОСОБА_9 від 18.04.2025

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 18.04.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_8 18.04.2025 згідно якого в нього вилучено 9500,00 грн ;

- квитанціями до плвтіжних інструкцій;

-Протоколом огляду мобільного телефону 5;

- протоколамипро результати проведення НСРД аудіо,- контролю за особою ОСОБА_8 від 18.04.2025

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Так злочин, у вчиненні якого підозрюєть ОСОБА_8 відносяться за ст.12 КК України до тяжких та у разі визнання його винним за ч. 3 ст. 369-2 КК України йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна.

Разом з тим цей ризик слідчий суддя вважає в даному конкрнтному випадку мінімальним , оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, сім`ю в якій виховується неповнолітня дитина, постійне місце проживання, наявність стабільного доходу в вигляді пенсії.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання іншим чином (п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, встановлення можливих потерпілих, чи інших співучасників злочину вказані ризики мають високий ступінь імовірності, проте їх можливо мінімілізувати шляхом заборони спілкування з певними особами коло яких має визначити слідчий чи прокурор та іншими обовzязками передбаченими ст.194 КПК України.

Отже, слідчий суддя встановив ризики передбачені п.1 (мінімальний але існує) 3,4 ч.1 с.177 КПК України, при цьому не обов`язково щоб на цій стадії досудового розслідування вони вже існували та були констатовані, достатньо що вони обгрунтовані, оскільки мета саме попередити їх, а не констатувати факт вже їх існування.

Врахувавши особу підозрюваного, його вік, наявність міцник соціальник зв€язків, стану здоровt та наявності групи інвалідності, статусів УБД, слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку обрання найсуворішого, винятковим запобіжного заходу - тримання під вартою, з урахуванням ризиків та особи підозрюваного, який раніше не судимий є невиправданим.

Натомість доводи сторони захисту що можливо обрання менш суворого запобіжного заходу чи застави в мінімальному розмірі є цілком можливим на думку слідчого судді. Проте мінімальна застава є занадто м`яким запобіжним заходом та не зможе на думку слідчого судді забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійшов переконання, що відносно ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, саме обрання запобіжного заходу у вигляді застави буде слушним та доречним у даному конкретному випадку та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, а саме: забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків изначених в ст.194 КПК України, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, його спосіб життя, рід занять та вважає, що заставу слід визначити в розмірі 50 (п`ятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає - 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок.

При цьому слідчий суддя враховує, що дохід підозрюваного складають пенсійні виплати та дохід від землі - 23500,00 грн в місяць та він має ще має на утриманні 1 неповнолітню дитину.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде необхідним та достатнім в даному конкретному випадку та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у разі внесення такого розміру застави.

В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язи:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025 коло яких має визначити слідчий чи прокурор

- здати на зберігання до УДМСУ в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 визначити до 16 червня 2025 року (включно)

Оскільки підозрюваний утримується під вартою, а слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду, негайно.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання сторони захисту - задовільнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста ) гривень 00 копійок, яка має бути внесена протягом п`яти днів, з покладенням обов`язків.

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000242 від 19.03.2025 коло яких має визначити слідчий чи прокурор

- здати на зберігання до УДМСУ в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 визначити до 16 червня 2025 року (включно).

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду, негайно.

З моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Підозрюваному роз`яснюється положення ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.04.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1