Справа № 489/3547/25
Провадження № 1-кс/489/1140/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

08 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0002211 від 01.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, на час вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді кулеметника 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зі слів одруженого та маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.06.2023 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 62 КК України призначене покарання змінено на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 роки,

з участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно), підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебував на посаді кулеметника 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 19.02.2025 місця служби, тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану до 06.05.2025.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. При цьому, підозрюваний підтвердив обставини самовільного залишення місця служби.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та перебуваючи на посаді кулеметника 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 19.02.2025 самовільно залишив місце служби, тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану до 06.05.2025.

Відповідно до протоколу затримання, 06.05.2025 о 15:50 годин ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та 07.05.2025 вручено повідомлення про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями акту службового розслідування, витягів з наказів, протоколів допиту свідків. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, не відбувши покарання за який, підозрюється у вчинення нового умисного тяжкого злочину, також має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення.

Натомість прокурором не доведено ризик незаконного впливу на свідків, оскільки, по-перше, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний та яким саме чином, враховуючи факт його постійного перебування за межами військової частини, яку він самостійно залишив. По-друге, не надані докази того, що з часу вчинення підозрюваним відповідного кримінального правопорушення він намагався вплинути на свідків в даному провадженні. По-третє, факт залишення підозрюваним місця служби задокументований відповідними письмовими доказами, в тому числі матеріалами службового розслідування військової частини, тому показання свідків в такій категорії справ не є визначальними, а, отже, і ризик впливу на таких свідків несуттєвий для даного кримінального провадження. Також військовослужбовці, які продовжують військову службу і можуть бути потенційними свідками у провадженні, фактично не мають змоги контактувати з підозрюваним, який перебуває поза службою.

Прокурором доведено необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, а також враховуючи той факт, що підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічного злочину. Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність декількох передбачених ст. 177 КПК ризиків, обставини кримінального правопорушення (в умовах воєнного стану), особу підозрюваного (раніше судимий), слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002211 від 01.04.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 06.05.2025 до 04.07.2025 включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 04.07.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1