Справа № 178/1961/24
Провадження № 1-кп/192/92/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000167, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , санітар КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», який має повну середню освіту, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 достовірно знаючи що відповідно до Указу Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року на території України впроваджено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу, в червні 2023 року об 11 годині 00 хвилин, більш точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», який розташований за адресою: с. Зелена Долина, вул. Садова, буд. 1 Божедарівської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, де він працював охоронцем та будучи обізнаним де розташоване складське приміщення та яке наявне в ньому майно, достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з умислом на проникнення до сховища, підійшов до складського приміщення та перебуваючи біля нього, реалізовуючи свій умисел на проникнення до сховища за допомогою ключа відчинив вхідні двері сховища.

Після цього ОСОБА_3 через відчинені двері проник до вказаного сховища, яке використовувалося як сховище для збереження господарського інвентарю комунального закладу. Далі, ОСОБА_3 оглянув приміщення сховища та виявив на підлозі глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26», який визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого дочекавшись темної пори доби в червні 2023 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне, незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно викрав глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26», вартістю 15 197 гривень 44 копійки, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд і спричинив потерпілому - КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» майнову шкоду на суму 15 197 гривень 44 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_3 25 травня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, будучи обізнаний де розташований будинок, який на праві вільності належить раніше знайомому ОСОБА_6 , а також про те, що за вказаною адресою тимчасово ніхто не мешкає, маючи умисел, направлений на проникнення до житла, приїхав до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи біля вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння, після чого підійшов до вхідних дверей будинку, де за допомогою металевої фомки з використанням фізичної сили зірвав скобу навісного замку, в результаті чого пошкодив замок та вхідні двері до будинку відчинились і ОСОБА_3 незаконно проник до житла, яке на праві власності використовувалось ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 незаконно перебуваючи в приміщення вказаного будинку, оглянув його візуально та побачив, що в ньому ніхто не проживає та будинок використовується ОСОБА_6 для зберігання особистих речей, господарчих інструментів та мопеду марки «VIPER». Зламавши всі запираючи пристрої міжкімнатних дверей ОСОБА_3 обійшов приміщення будинку зсередини та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Також ОСОБА_7 06 червня 2024 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи, що в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який на праві власності належить ОСОБА_6 , який у вказаному будинку зберігає свій мопед марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», маючи умисел на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, що поєднаний з проникненням у приміщення, прийшов до території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, користуючись тим, що вищевказана територія повністю не огороджена, а також тим, що будинок залишився відчиненим, оскільки раніше були пошкоджені всі замки та запираючи пристрої до дверей вказаного будинку, відчинив рукою прикриті двері та зайшов до приміщення, тим самим проник у приміщення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи в одній із кімнат вказаного будинку, побачив транспортний засіб - мопед марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору, номер шасі № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , підійшов до нього та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює незаконне заволодіння транспортним засобом поза волею власника, за допомогою фізичної сили рук викотив мопед з домоволодіння з метою подальшого розпорядження ним, як своїм власним та з місця вчинення злочину зник, і спричинив потерпілому - ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 9 333 гривні 33 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у приміщення.

Також ОСОБА_3 , 06 червня 2024 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, будучи обізнаний де розташований будинок, який на праві власності належить раніше знайомому ОСОБА_6 , а також про те, що за вказаною адресою тимчасово ніхто не мешкає, маючи умисел, направлений на проникнення до житла, приїхав до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, користуючись тим, що вищевказана територія повністю не огороджена, а також тим, що житловий будинок залишився відчиненим, оскільки ним раніше були пошкоджені всі замки та запираючи пристрої до вказаного будинку, відчинив рукою прикриті двері та зайшов до приміщення житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_3 побачив, що приміщення будинку використовується ОСОБА_6 для зберігання особистих речей та господарських інструментів. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчинених ним кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що в червні 2023 року він працював охоронцем КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» та знав що у складському приміщенні зберігається глибинний насос, який він хотів встановити собі вдома для підкачки води, оскільки подача води до його будинку була припинена через низький тиск у зв`язку з виходом з ладу водонапірної башти. Тому в темний час доби в червні 2023 року, точну дату він не пам`ятає, він відчинив двері складського приміщення, звідки викрав глибинний насос і повіз до себе додому, де і зберігав його.

Також, ОСОБА_3 надав показання згідно яких він в червні 2024 року без дозволу власника будинку, раніше знайомого йому ОСОБА_6 , прийшов до його будинку де за допомогою фомки зірвав замок з вхідних дверей, зайшов у будинок та побачив там мопед, який незаконно викрав. Крім того, цього ж дня пізніше він ще раз увійшов до будинку ОСОБА_6 , звідки викрав акумулятор для мопеда, оскільки мопед був не на ходу. У судовому засіданні щиро каявся, жалкував про вчинене.

Захисник обвинуваченого просив суд врахувати ту обставину, що ОСОБА_3 є вдівцем, самостійно виховує 10-річну доньку, на даний час офіційно працевлаштований санітаром КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», добровільно вказав місце перебування викраденого ним мопеду, сприяв у розслідувані вчинених ним кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого - КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» - ОСОБА_8 надав заяву, згідно якої просив проводити судовий розгляд без участі представника інтернату (а.с.80, т.1, а.с.32, т.2).

Потерпілий ОСОБА_6 згідно заяви просив проводити судовий розгляд без його участі (а.с.71 т.1, а.с.36 т. 2).

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд постановив проводити судовий розгляд кримінального провадження без участі потерпілого ОСОБА_6 та представника КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», оскільки їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, а обвинувачений свою вину визнав повністю.

Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 червня 2024 року, яким підтверджується факт звернення потерпілого ОСОБА_6 з повідомленням про крадіжку належного йому майна з проникненням до житла, а також незаконне проникнення до житла;

-протоколами огляду місця події від 07 червня 2024 року та від 18 липня 2024 року з фото-таблицею, якими підтверджується факт проникнення до житла потерпілого ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-копією талона про реєстрацію транспортного засобу марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору, номер шасі № НОМЕР_1 , згідно якого підтверджено, що вказаний транспортний засіб має об`єм двигуна 80 см3 та потужність 6,8 кВт (а.с. 167, т.1), а тому відповідно до положень Правил дорожнього руху України є транспортним засобом, що має значення для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України;

-довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради від 16 серпня 2024 року згідно якої підтверджено, що володільцем (користувачем) будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду речей від 09 липня 2024 року з фото-таблицею, якими було оглянуто транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору, номер шасі № НОМЕР_1 , та який проведено за місцем мешкання ОСОБА_9 ; згідно маркувальної таблички на транспортному засобі об`єм двигуна 49,9 см 3 (а.с.179, т.1). Тому кваліфікація дій ОСОБА_3 в частині незаконного заволодіння транспортним засобом є вірною, оскільки такий засіб є мопедом згідно положень Правил дорожнього руху України;

-актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 липня 2024 року, яким вказаний транспортний засіб було вилучено у ОСОБА_9 ;

-постановою про визнання речовим доказом від 09 липня 2024 року, якою транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору, номер шасі № НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберігання в кімнаті речових доказів ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня 2024 року з додатком, згідно якого ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого, як особу яка наприкінці травня 2024 року попросила перевезти з будинку АДРЕСА_2 мопед червоного кольору та пояснив, що він купив його у ОСОБА_6 ;

-висновком експерта від 11 липня 2024 року № 3439/24, згідно якого вартість транспортного засобу марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору, номер шасі № НОМЕР_1 складає 9 333 гривні 33 копійки;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30 липня 2024 року з фото-таблицею, згідно якого обвинувачений добровільно відтворив механізм проникнення до житла потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а також механізм незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого з проникненням до приміщення, а також механізм таємного викрадення чужого майна глибинного насоса для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26, поєднаного з проникненням у сховище, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; Стосовно доведеності вини ОСОБА_3 вказаним доказом, то суд вважає, що оскільки під час проведення слідчого експерименту обвинувачений на місці показував та відтворював обставини та механізм вчинення крадіжок з проникненням, а також проникнення до житла, а також вказав місце, де це відбувалося, тому суд вважає, що такий протокол з огляду на положення ст. 95 КПК України є належним і допустимим доказом його винуватості.

-заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 16 липня 2024 року, згідно якої в.о. директора КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» повідомив про крадіжку насоса;

-інвентаризаційним описом, яким підтверджується приймання на баланс КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» глибинного насоса для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26»;

-копією договору на закупівлю № 62 від 10 вересня 2019 року та рахунком № 57 з відміткою про його оплату, якими підтверджується придбання КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» глибинного насоса для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» за 14 499 гривень 00 копійок;

-протоколом огляду від 19 липня 2024 року з фото-таблицею, якими було оглянуто територію складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

-заявою ОСОБА_3 від 30 липня 2024 року, який добровільно видав працівникам поліції глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26»;

-протоколом огляду речей від 30 липня 2024 року з фото-таблицею, якими було оглянуто глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» за місцем мешкання обвинуваченого;

-постановою про визнання речовим доказом від 30 липня 2024 року, якою глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» визнано речовим доказом та залишено на зберігання в кімнаті речових доказів ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-висновком експерта від 29 липня 2024 року № 3753/24, згідно якого вартість глибинного насоса для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» складає 15 197 гривень 44 копійки.

Суд вважає, що показання обвинуваченого, а також досліджені судом письмові докази є узгодженими між собою та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав в повному обсязі, щиро каявся в судовому засіданні, жалкував про вчинене вважає, що в даній справі наявна обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Суд зазначає, що під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.

Дослідивши надані докази суд вважає, що в даній справі також наявна і така обставина, яка пом`якшує покарання як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно видав викрадене ним майно, вказав місце знаходження викраденого ним мопеда, добровільно приймав активну участь в проведенні слідчого експерименту та у проведенні всіх інших слідчих дій, а його дії мали високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність, а досудове розслідування було завершене в 2-місячний строк з дня повідомлення обвинуваченого про підозру. Вказані обставини на думку суду свідчать про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У зв`язку з вказаним суд вважає, що така обставина, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення також наявна в справі.

Крім того, оскільки до матеріалів справи було надано докази про те, що обвинувачений є вдівцем, самостійно виховує малолітню дитину ОСОБА_10 , яка зареєстрована та мешкає разом з ним, а мати дитини померла в 2020 році, тобто обвинувачений самостійно утримує та виховує малолітню дитину, є непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, на даний час є офіційно працевлаштованим, тому суд вважає, що самостійне утримання та виховання малолітньої дитини є також обставинами, які пом`якшують покарання.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами (ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України) та проступком (ч.1 ст. 162 КК України), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, працевлаштований, в реєстрі наркологічних, психіатричних хворих не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, суд враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), а також те, що крадіжку глибинного насоса ОСОБА_3 вчинив не з метою особистого збагачення через його продаж, а внаслідок того, що був відсутній тиск води до його будинку та встановленням такого насосу він хотів провести воду додому оскільки проживає з малолітньою дитиною та самостійно її виховує, тому на думку суду вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тому суд приходить до висновку про те, що призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

У частині призначення покарання за ч. 1 ст. 162 КК України суд вважає, що покарання у виді 2 років обмеження волі буде достатнім, з огляду на те, що ОСОБА_3 двічі здійснив незаконне проникнення до будинку потерпілого.

У частині призначення покарання за ч. 2 ст. 289 КК України суд вважає, що покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна буде достатнім з огляду на те, що ОСОБА_3 свою вину визнав та вказав місце знаходження викраденого мопеда, тим самим фактично повернув викрадене. Суд вважає не доцільним призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна з огляду на обставини справи.

Тому суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що в даному випадку виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства. Разом з тим наявні підстави для застосування правил ст. 69 КК України при вирішенні питання про призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді позбавленні волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, судом враховано, що ОСОБА_3 після вчинення кримінальних правопорушень веде законослухняний спосіб життя, є вдівцем, самостійно виховує малолітню дитину, не ухилявся від суду, не притягувався до будь-якої відповідальності, компрометуючі дані щодо нього відсутні, є офіційно працевлаштованим, не судимий, що поряд з викладеними вище даними про його особу вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а тому в даному випадку суд вважає, що можливе застосування ст. 75 КК України, про що також просив прокурор в дебатах.

Суд погоджується з висновком Досудової доповіді від 22 листопада 2024 року (а.с.83-85) в частині можливості виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання та вважає, що його можна звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 роки.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про визнання речовим доказом від 09 липня 2024 року транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору було визнано речовим доказом, який слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Згідно постанови про визнання речовим доказом від 30 липня 2024 року глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» було визнано речовим доказом, який слід повернути потерпілому КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В обвинувальному акті у зазначено, що витрати на залучення експертів відсутні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що судом не призначено обвинуваченому покарання у виді конфіскації майна, а арештоване майно не є його власністю та належить потерпілим, до нього не може бути застосована спецконфіскація, тому арешт, застосований ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року на транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору та ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року на глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» - слід скасувати.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору повернути ОСОБА_6 ; глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26» повернути КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР».

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року на транспортний засіб марки «VIPER», моделі «GRAND PRIX», червоного кольору.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року на глибинний насос для свердловини марки «Pedrollo 4SR4/26».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та направити представнику потерпілого та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1