Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1025/21
Провадження № 1-кп/475/28/25
У Х В А Л А

13.05.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща. Доманівка кримінальне провадження № 0000010 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща. Доманівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, а саме :

20.06.2020 ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області, знаходячись в приміщенні житлової квартири ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2700 гривень в якості сплати за оформлення технічного паспорту на житлові квартири, належні останній.

Після цього, ОСОБА_4 будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, порушуючи свої посадові обов`язки та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати облік вказаної суми грошових коштів, з метою привласнення чужого майна, перебуваючи в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, маючи доступ до грошових коштів та будучи відповідальною особою за їх збереження та облік, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив грошові кошти в сумі 2700 гривень, які надійшли до КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області від ОСОБА_6 та витратив на власні потреби.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 2700 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України - привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім цього, на початку вересня 2020 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області, знаходячись в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 344 гривні в якості сплати за оформлення технічного паспорту на житловий будинок, належний останній.

Після цього, ОСОБА_4 будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, порушуючи свої посадові обов`язки та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати облік вказаної суми грошових коштів, з метою привласнення чужого майна, перебуваючи в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, маючи доступ до грошових коштів та будучи відповідальною особою за їх збереження та облік, зловживаючи своїм службовим становищем, повторно, привласнив грошові кошти в сумі 344 гривні, які надійшли до КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області від ОСОБА_7 та витратив на власні потреби.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 344 гривні.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.З ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку вересня 2020 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області, знаходячись в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 гривень в якості сплати за оформлення технічного паспорту на житловий будинок, належний останньому.

Після цього, ОСОБА_4 будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, порушуючи свої посадові обов`язки та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати облік вказаної суми грошових коштів, з метою привласнення чужого майна, перебуваючи в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, маючи доступ до грошових коштів та будучи відповідальною особою за їх збереження та облік, зловживаючи своїм службовим становищем, повторно, привласнив грошові кошти в сумі 3000 гривень, які надійшли до КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області від ОСОБА_8 та витратив на власні потреби.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.09.2020 ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області, знаходячись в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області, розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, в смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2400 гривень в якості сплати за оформлення технічного паспорту на житловий будинок, належний ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_4 будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, порушуючи свої посадові обов`язки та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати облік вказаної суми грошових коштів, з метою привласнення чужого майна, перебуваючи в приміщенні КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області розташованого за адресою: вул. Будівельна, 36, смт. Доманівка Миколаївської області, кабінет №8, маючи доступ до грошових коштів та будучи відповідальною особою за їх збереження та облік, зловживаючи своїм службовим становищем, повторно, привласнив грошові кошти в сумі 2400 гривень, які надійшли до КП «Доманівське РБТІ» Доманівської районної ради Миколаївської області від ОСОБА_9 та витратив на власні потреби.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2400 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.191КК України, тобто привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в частині епізоду щодо привласнення грошових кошті потерпілого ОСОБА_11 в сумі 344 гривні, де розмір суми менше розміру двох неоподатковуваних мінімумів громадян станом на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинене обвинуваченим на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника і не заперечував щодо закриття кримінального провадження в частині епізоду щодо привласнення грошових кошті потерпілого ОСОБА_7 в сумі 344 гривні

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Зокрема, у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року (справа № 278/1566/21, провадження 51-2555кмо24) дійшла висновку про те, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів

містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2020 року складав 2102 грн.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України в частині епізоду щодо привласнення грошових кошті потерпілого ОСОБА_7 в сумі 344 гривні.

Оскільки сума привласнених коштів обвинуваченим була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень ПК настає кримінальна відповідальність у відповідний рік, суд вважає, що з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчиненні ним діяння не мають ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 діянь на підставі Закону № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченою згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку .

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Діяння, в якому ОСОБА_4 по епізоду, який мав місце у вересні 2020 року потерпілий ОСОБА_7 , відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, перестало бути кримінально караним і підлягає декриміналізації із звільненням ОСОБА_4 від кримінального покарання по даному епізоду.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про закриття кримінального провадженняза епізодом за вересень 2020 року на суму 344 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 129, 284, 369-372, 479-2 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5 КК України, суд,

п о с т а н о в и в

Кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України,

в частині епізоду, що мав місце у вересні 2020 року на суму 344 грн. - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч.3 ст. 191 КК України

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 19.05.2025 року

СуддяОСОБА_1