Єдиний унікальний номер справи 183/6244/25
Провадження № 1-кс/183/1192/25

У Х В А Л А

26 червня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з середньою освітою, вдови, яка має малолітню доньку 2015 року народження, кулеметника 2-го штурмового спеціалізованого відділення 3-го штурмового спеціалізованого взводу 7-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», яка не є особою з інвалідністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-18 травня 2023 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України, засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 23 серпня 2024 року звільнена з Качанівської ВК № 54 Харківської області умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 24 червня 2025 року № 0000714.

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в межах кримінального провадження від 24 червня 2025 року № 0000714 подане клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУВП № 4, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянці ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 5 ст. 407 КК України. Так, досудовим розслідуванням установлено, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, будучи військовослужбовцем, кулеметником 2-го штурмового спеціалізованого відділення 3-го штурмового спеціалізованого взводу 7-ї штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_2 , під час воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, та діє на теперішній час, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, згідно рапорту старшого викладача зведеного начального батальйону школи індивідуальної підготовки за № 6665 від 22.07.2024 стало відомо, що згідно рапорту командира 7 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що солдат ОСОБА_5 16 грудня 2024 року була виписана з лікарні комунального некомерційного підприємства «Новомосковська центральна районна лікарня» Новомосковської міської ради та по теперішній час солдат ОСОБА_5 не повернулася до розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 . Про причини своєї відсутності солдат ОСОБА_5 безпосереднього командира не повідомляла. Всі спроби вийти на зв?язок з солдатом ОСОБА_5 були марними і встановити її місцезнаходження не вдалося. Таким чином, ОСОБА_5 в умовах дії особливого періоду, в умовах воєнного стану, без дозволу начальників, яким підпорядкована за службою, без поважних причин, 18 грудня 2024 року самовільно залишила місце несення служби, чим незаконно припинила виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та самовільно вибула до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжувала ухилятися від військової служби до 24 червня 2025 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу її місцезнаходження, а саме на території м. Самар Дніпропетровської області. Ураховуючи особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи ризики не підтвердженими та безпідставними. У разі застосування запобіжного заходу, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні обставини інкримінованого правопорушення визнала, просила не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо бажає проходити службу в ЗСУ, але в іншій частині, однак пояснила, що відповідний рапорт на переведення не подавала. Також пояснила, що має доньку 9 років, але донька постійно проживає зі своїм батьком у м. Харків, просила визначити залог у мінімальному розмірі.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

24 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24 червня 2025 року о 15 год 30 хв громадянку ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25 червня 2025 року громадянці ОСОБА_5 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0000714 та вручено клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, а також приймаючи до уваги визнання підозрюваною фактичних обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянці ОСОБА_5 підозру у вчиненні діяння, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України.

Стосовно ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу підозрюваної, яка міцних соціальних зв`язків не має, характеризується негативно, будь-якою суспільно корисною працею не займається, не має офіційного джерела доходу, вихованням та утриманням доньки не займається, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України. Усе зазначене свідчить, що підозрювана, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, а також матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, а отже застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недоцільним і неможливим на цій стадії в силу процесуального закону.

У той же час в судовому засіданні не доведений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя критично ставиться до висловленого підозрюваною бажання повернутися для проходження служби, яке, начебто, виникло у неї ще до затримання, оскільки будь-яких дій ОСОБА_5 з цього приводу вчинено не було, жодного рапорту не подано, до представників ТЦК та СП чи військової частини з цього приводу вона не зверталася.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею ураховані положення законодавства щодо неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Також, слідчий суддя ураховує вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваної, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, те, що дії, які інкримінуються підозрюваній, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці. Зазначене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із зазначених вище обставин, а також з урахуванням характеристики підозрюваної з місця служби та враховуючи інші данні, що характеризують підозрювану, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави підозрюваній.

Щодо визначення місця застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що діючий кримінально-процесуальний закон, у тому числі, з метою проведення ефективного досудового розслідування, надає право слідчому визначати місце перебування підозрюваного, у зв`язку з чим, клопотання сторони обвинувачення щодо визначення в ухвалі слідчого судді місця застосування запобіжного заходу є таким, що не в повній мірі відповідає процесуальному закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 183, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 24 червня 2025 року № 0000714) задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 серпня 2025 року включно.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 15 год 50 хв 30 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1