Справа № 484/2766/25
Провадження № 1-кс/484/512/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

м. Первомайськ 21.05.2025 року

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, працює охоронцем в ПСП «Кумари», не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із клопотанням, в якому просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

У своєму клопотанні зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що 19.05.2025, приблизно в обідню пору (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , після вживання алкогольних напоїв, вступили в змову з метою вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 та спричинення йому тілесних ушкоджень, щоб змусити останнього повернути грошові кошти нібито за поломку автомобіля.

В ході реалізації свого злочинного плану ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , діючи узгоджено, за попередньою змовою, сівши до автомобіля марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , поїхали за місцем проживання ОСОБА_8 , однак не заставши його вдома, змусили його малолітнього пасинка показати місцезнаходження останнього.

Прибувши до лісосмуги на околиці с. Кумарі, де знаходився ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, підійшов до потерпілого та умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, наніс йому кілька ударів кулаками по грудній клітці та голові, спричинивши фізичні страждання, таким чином подавив волю останнього до опору, після чого примусив ОСОБА_8 зайти до вантажного відділення автомобіля.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та їх бажаючи настання, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння, та те, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, всупереч вимогам статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, силоміць заштовхав потерпілого до автомобіля, позбавивши ОСОБА_8 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування, сів біля нього, а ОСОБА_5 в цей час, діючи в межах попередньої змови, також підійшов до потерпілого та наніс йому кілька ударів по спині й голові, після чого сів за кермо автомобіля і повіз потерпілого до будинку ОСОБА_7 .

Прибувши до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 продовжив реалізацію злочинного умислу, вийшов з автомобіля, ще кілька разів ударив ОСОБА_8 кулаком по голові, витяг його за ногу з автомобіля та завдаючи фізичних страждань, затягнув до коридору свого будинку.

Надалі, наказав йому залізти до підвального приміщення, зачинив кришку вказаного підвалу та позбавив потерпілого можливості вийти.

ОСОБА_5 , розуміючи, що потерпілий позбавлений волі та знаходиться в підвалі будинку ОСОБА_7 , не лише не вжив жодних дій щодо припинення протиправного утримання ОСОБА_8 , але й підтримував цей стан, фактично сприяючи продовженню протиправного позбавлення волі.

У період часу з 13:00 год. до 16:11 год. 20.05.2025 ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, висловлював погрози фізичної розправи щодо потерпілого та вимагав повернення грошей, змушуючи його перебувати у підвалі всупереч його волі, чим фактично незаконно позбавив ОСОБА_8 волі.

У подальшому, 19.05.2025 о 16:11 під час невідкладного обшуку у домоволодінні ОСОБА_7 потерпілий був звільнений працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 порушили передбачені вимогами статтей 19, 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_8 реалізації ним таких конституційних прав і свобод, як свобода та особиста недоторканність, свобода пересування, вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України незаконно викравши та позбавивши волі останнього із заподіянням йому фізичних страждань з метою покарання особи за вчинені нею дії.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 від 19.05.2025;

протоколами обшуку на території домоволодіння ОСОБА_7 від 19.05.2025;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.05.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.05.2025;

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків є:

орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи скоєне та можливу кримінальну відповідальність, може вжити заходів до уникнення покарання шляхом переховування від органів слідства або суду. Це зумовлено тяжкістю інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років;

крім того, орган досудового розслідування володіє інформацією, що ОСОБА_5 після вчинення злочину не виявив щирого розкаяння, натомість намагається применшити свою участь у кримінальному правопорушенні та заперечує вину, що свідчить про відсутність критичного ставлення до скоєного та наявність ймовірності перешкоджання кримінальному провадженню. У межах досудового розслідування ще належить провести уточнюючі допити потерпілого ОСОБА_8 , а також інші слідчі дії, які потребують гарантованої недоторканості процесуальної позиції потерпілого. Водночас у судовому провадженні допити свідків будуть здійснюватися вже після завершення досудового розслідування, тому наразі існує реальний ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, які ще не допитувалися у суді. Підозрюваний, перебуваючи на свободі, може впливати на цих осіб з метою змінити їхню процесуальну поведінку, переконати у відмові від показів або надати неправдиві показання, що створює загрозу об`єктивності майбутнього судового розгляду. Окремо слід зазначити, що між підозрюваним та потерпілим існують наявні соціальні зв`язки (вони спілкувалися до та після вчинення злочину), у зв`язку з чим є обґрунтоване побоювання, що ОСОБА_7 може вчинити вплив на потерпілого як безпосередньо, так і через посередників з метою схилити його до зміни показань або відмови від них. З урахуванням психологічного стану потерпілого після незаконного позбавлення волі та вчинення щодо нього насильства, навіть пасивна присутність чи встановлення контакту з боку підозрюваного може негативно вплинути на здатність потерпілого давати правдиві показання, що загрожує ефективності та об`єктивності розслідування і судового розгляду. З огляду на вищевикладене, застосування цілодобового домашнього арешту із забороною спілкування з потерпілим та свідками є обґрунтованим, співмірним і необхідним заходом задля усунення ризиків незаконного впливу на зазначених осіб і забезпечення завдань кримінального провадження;

на момент подання клопотання у кримінальному провадженні ще не завершено проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Враховуючи, що ОСОБА_5 є місцевим жителем, добре обізнаним із обставинами вчинення злочину та особами, причетними до справи, існує обґрунтований ризик того, що він вживатиме заходів з метою перешкодити встановленню істини у провадженні у тому числі шляхом знищення або спотворення доказів, а також узгодження позиції з іншим фігурантом з метою уникнення відповідальності. Така поведінка може суттєво ускладнити або унеможливити ефективне досудове розслідування та реалізацію його завдань.

З урахуванням вищевказаних ризиків та обставин, що підтверджують їх наявність, є необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_5 є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили обрати нічний домашній арешт. Захисник послався на відсутність реальних ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного а також на те, що він є особою з інвалідністю третьої групи і має з`являтися до медичних закладів в денний час.

Вважаю, що зазначені вище, встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, тобто підозра є обґрунтованою, так само як і ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Проте, враховуючи особу підозрюваного, який позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вважаю, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є цілком достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджання кримінальному провадженню, а тому клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 12, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час з 22:00 по 06:00 год. строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування до 17 липня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 не залишати місце свого проживання з 22:00 по 06:00 години, негайно прибувати до слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП на кожну його вимогу, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, уникати спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: