Єдиний унікальний номер судової справи 201/5760/25
Номер провадження 1-кс/201/2176/2025
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, із неповною вищою освітою, не одруженого, інваліда ІІ групи з дитинства, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 поданого в межах кримінального провадження, внесеного 27 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України за наступних обставин.

Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, погодився надавати допомогу представнику іноземної організації - діючому військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання інформації щодо місць дислокації підрозділів та військової техніки Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

На виконання завдань представника іноземної організації - військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_8 , громадянин України ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, чи інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, починаючи з початку березня 2025 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена), перебуваючи на території Краматорського району Донецької області, повинен був збирати інформацію про місця розташування, дислокації, рух, переміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та за допомогою власного ноутбука, використовуючи електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді збережених чернеткових повідомлень, передавати її діючому військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , яка також використовує електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 12.03.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного ноутбука, використовуючи електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , надіслав у вигляді збереженого чернсткового повідомлення, військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , яка також використовує електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , текстові повідомлення, про розташування Збройних сил України на території будівлі, розміщеної в АДРЕСА_4, на перехресті АДРЕСА_5 за географічними координатами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та на території будівлі, розміщеної в АДРЕСА_4, на перехресті АДРЕСА_5 за географічними координатами АДРЕСА_5, тим самим надавав представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 15 год. 09 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного ноутбука, використовуючи електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , надіслав, у вигляді збереженого чернеткового повідомлення, військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , яка також використовує електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , текстові повідомлення, у вигляді власноручно зроблених скріншотів екрану належного йому ноутбуку, в якому в онлайн сервісі ІНФОРМАЦІЯ_5 позначено розташування Збройних сил України на території будівлі, розміщеної АДРЕСА_3 за географічними координатами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , тим самим надавав представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, екологічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

01 травня 2025 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 травня 2025 року.

01 травня 2025 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

03 травня 2025 року слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03.05.2025 року про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 20 травня 2025 року, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 27.03.2025 не вбачається можливим.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, зняття грифу секретності (розсекречення) матеріалів відповідно до яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали згідно з якою слідчим суддею надано дозвіл та доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України; долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій; проаналізувати отримані результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які були проведенні в ході розслідування кримінального провадження; визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення; у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 з урахуванням відомостей отриманих в ході аналізу результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, однак вони матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі), а тому останній розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду зокрема на тимчасово окупованій території або в РФ.

Тим більше, підозрюваний фактично проживає у АДРЕСА_4, яке розташоване поруч із лінією розмежування з окупованою територією, де триває активна фаза бойових дій.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення шляхом дистанційного видалення з мережі інтернет раніше переданої ним інформації про місця розташування та маршрути руху ЗС України та інших військових формувань за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення даного злочину, а також свідки протиправної діяльності, що у випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, створить передумови для продовження спілкування ОСОБА_4 з військовослужбовцем ЗС РФ ОСОБА_8 та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на експертів є актуальним, з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами у кримінальному провадженні, а саме шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, зможе попередити військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_8 , з якою підтримував контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування інкримінованого злочину.

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе продовжити інкримінований злочин за допомогою месенджерів та мережі інтернет, оскільки правоохоронні органи не взмозі контролювати процес користування останнім мережею інтернет та месенджерами, що створить передумови для продовження злочину та вчинення нових.

Крім того, даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний в умовах воєнного стану ініціативне надавав допомогу військовослужбовцю ЗС РФ у проведенні підривної діяльності проти України, зважаючи на його лояльність до ЗС РФ, які здійснюють збройну агресію проти України, існує ризик вчинення цього ж злочину, або подібних злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, ч. 3 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За наведених обставин слідчий за погодженням із прокурором клопочить про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження та просила його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Додатково надала копію запиту слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 до Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях від 16.05.2025 року за вихідним № 78/2/13-512, відповідь за підписом начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях від 16.05.2025 року за вихідним №594-ДН-25 з додатками.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти продовження її підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків, та просила застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання за місцем його проживання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначила, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом II групи, за час перебування в умовах ДУ «ДУВП № 4» стан його здоров`я погіршився, а також у нього відсутній закордонний паспорт для виїзду за кордон.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

01 травня 2025 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 травня 2025 року.

01 травня 2025 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

03 травня 2025 року слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Втім, у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 27.03.2025 не вбачається можливим з огляду на наступне.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, зняття грифу секретності (розсекречення) матеріалів відповідно до яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали згідно з якою слідчим суддею надано дозвіл та доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України; долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій; проаналізувати отримані результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які були проведенні в ході розслідування кримінального провадження; визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення; у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 з урахуванням відомостей отриманих в ході аналізу результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновки експерта та вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, з урахуванням зазначених у них відомостях, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу і це цілком доведено стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування, зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 27.03.2025 року, повідомленням про виявлення кримінального правопорушення за підписом начальника ГВ КР 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях №78/3/2/1-321 від 26.03.2025 року, рапортом начальника 1 відділу ГВ КР 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 24.03.2025 року, повідомленням щодо виконання доручення за підписом начальника відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за №78/3/2/2-356 від 31.03.2025 року, протоколом огляду сайту «Миротворець» стосовно ОСОБА_8 від 01.04.2025 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.04.2025 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.04.2025 року, у відповіді за підписом заступника командира ОТУ «Луганськ» - керівника СІЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» від 25.04.2025 року за вихідним №17/5/3-248нт, у протоколі обшуку від 01.05.2025 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2025 року у протоколі проведення слідчого експерименту від 01.05.2025 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину проти основ національної безпеки України, що може спонукнути останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію або РФ.

Тим більше, підозрюваний ОСОБА_4 фактично проживає у АДРЕСА_4, яке є прифронтовим містом та знаходиться неподалік з лінією розмежування з окупованою територією, де триває активна фаза бойових дій.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо продовження існування передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, адже ОСОБА_4 у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може попередити військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_8 про необхідність зміни акаунту чи способу зв`язку, чим унеможливить подальше документування інкримінованого кримінального правопорушення.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказують такі обставини, як проживання підозрюваного ОСОБА_4 у АДРЕСА_4, де на даний час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний лояльне налаштований до представників ЗС РФ, які здійснюють збройну агресію проти України, та надавав певну інформацію щодо місць розташування ЗСУ.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними під час розгляду клопотання наявність передбачених п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків можливих спроб підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, та незаконно впливати на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження їх існування, про що зазначалося у попередньому судовому рішенні. При цьому, нового обґрунтування та мотивів на підтвердження існування цих ризиків стороною обвинувачення у клопотанні не наведено.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий суддя відхиляє з мотивів, наведених у цьому рішенні.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за яким проживає із своїми батьками, є інвалідом 2 групи з дитинства за захворюванням ДЦП, отримує пенсію від держави за інвалідністю, знятий з військового обліку, раніше не судимий тощо, втім, наведені обставини не стали стримуючим фактором для запобігання протиправної поведінки підозрюваного.

На переконання слідчого судді, наведені вище обставини щодо наявності у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, інвалідності 2 групи з дитинства тощо, в певній мірі зменшують встановлені ризики, але не нівелюють їх взагалі, і не можуть слугувати підставою для не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цьому етапі слідства.

В цьому контексті, доводи захисника ОСОБА_5 про можливість застосування особистого зобов`язання до ОСОБА_4 саме з наведених вище підстав, є непереконливими та такими, що суперечать вимогам ч. 6 ст. 176 КПК України, які за умови підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України передбачають застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Водночас, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із встановлених відомостей щодо наявності у підозрюваного захворювання ДЦП та інвалідності 2 групи з дитинства, про що зазначалося у попередньому судовому рішенні, слідчим суддею досліджено інформацію щодо стану здоров`я ОСОБА_4 та можливості його утримання в умовах слідчого ізолятора.

З інформації за підписом в.о. начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 06.05.2025 року за вихідним № 558-ДН-25, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий лікарями: кардіологом КНП "КЛШМД" ДМР (даних за гостру кардіологічну патологію немає), невропатологом КНП "КЛШМД" ДМР, діагноз: ДЦП з тетрапарезом: легкий у верхніх кінцівках, помірний у нижніх кінцівках, наркологом КП «ДБКЛНПД» ДОР (заключення: На момент огляду невідкладної наркологічної допомоги не потребує, в умовах ІТТ та СІ30 перебувати може), а також проведено рентгенографію ОГК КНП "КЛШМД" ДМР (без патологічних змін).

При надходженні в установу оглянутий лікарем ЗПСМ амбулаторно-поліклінічного відділення Дніпропетровської багатопрофільної лікарні № 4, перебуває на обліку у лікаря-невропатолога з діагнозом ДЦП, інвалід ІІ групи безстроково, довідка № 158064, заключення: ДЦП. Екзема гомілок та потилиці. Призначено каламін місцево. Оглянутий лікарем психіатром амбулаторно-поліклінічного Відділення Дніпропетровської багатопрофільної лікарні № 4, заключення: На момент огляду психопродуктивної симптоматики немає.

05.05.2025 року оглянутий лікарем невропатологом амбулаторно-поліклінічного відділення Дніпропетровської багатопрофільної лікарні № 4, скарги активно не висловлює, заключення: ДЦП з тетрапарезом: легкий у верхніх кінцівках, помірний у нижніх кінцівках. Рекомендовано: нагляд лікаря-невропатолога.

На даний час стан здоров?я ОСОБА_4 стабільний, задовільний, відповідає наявній патології. Ургентного лікування в ЗОЗ МОЗ України не потребує. Знаходиться під наглядом працівників АПВ ДБЛ № 4.

З інформації за підписом начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 16.05.2025 року за вихідним № 594-ДН-25, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під наглядом медичних працівників АПВ ДБЛ № 4 з приводу наявного діагнозу: ДЦП з тетрапарезом: легкий у верхніх кінцівках, помірний у нижніх кінцівках.

Відповідно до наявної індивідуальної програми реабілітації інваліда № 538 від 01.04.2010, ОСОБА_4 має ІІ групу інвалідності з дитинства G 89, рекомендовано: диспансерний нагляд невропатолога, фізична реабілітація. Може працювати без важких фізичних навантажень. Не потребує: соціальної та побутової реабілітації, спеціальних засобів для самообслуговування, спеціальних допоміжних засобів для туалету. На даний час стан здоров?я ОСОБА_4 стабільний, задовільний. Ургентного лікування в ЗОЗ МОЗ України не потребує.

Отже, з наданої філією Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» інформації, з огляду на наявний у підозрюваного ОСОБА_4 діагноз та стан його здоров`я під час поміщення до слідчого ізолятора, не вбачається перешкод для утримання останнього в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування до 01 липня 2025 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» продовжити в межах строку досудового розслідування до 01 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 01 липня 2025 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 15 хвилин 22 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1