Справа № 740/1677/25
Провадження № 1-кп/740/318/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 13.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню технічну освіту, неодружений, не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи (інвалідність армії), є учасником бойових дій, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

У невстановлені час, дату, місці, приблизно в січні 2015 року в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_4 в січні 2015 року, перебуваючи в невстановленому місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання вибухового пристрою, з особистих мотивів, без мети збуту, незаконно придбав ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав її зберігати без передбаченого законом дозволу в господарському приміщенні на території свого будинковолодіння.

21.03.2025 у період з 12:11 год. по 14:51 год. під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в господарському приміщенні ОСОБА_4 виявлено та вилучено ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яка відповідно до висновку експерта є вибуховими пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Указаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання та придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що у 2015 році він проходив військову службу у Донецькій області, де знайшов ручну гранату Ф-1 російського виробництва, яку взяв собі, як трофей. Гранату він зберігав у себе вдома в АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю. Спочатку він хотів переробити її на якусь річ (попільничку) на згадку, а потім після повномасштабного вторнення Росії на територію України, вирішив почекати. Гранату він зберігав у господарському приміщенні - сараї. Коли весною 2025 року до нього додому приїхали поліцейські з обшуком, то він видав добровільно їм гранату, все розповів. Розкаювався та шкодував у вчиненому, засуджував такі свої дії, обіцяв не повторювати подібного в майбутньому.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в зберіганні та придбанні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню технічну освіту, неодружений, не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи (інвалідність армії), є учасником бойових дій, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, засуджував свої дії.

Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними обставинами, що пом`якшують покарання і можуть існувати відокремлено одна від одної, на що вказано Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

За сукупністю вищенаведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання можливо застосувати до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства. Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти певні обов`язки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у загальному розмірі 1591,80 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 і первинне його упакування (спецпакет № 2774629), та запал і первинне його упакування (спецпакет № 2774628) передати для потреб Збройних Сил України.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1