Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6859/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/464/25
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/6859/24 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 30.12.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою задоволено клопотання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)».

Початок строку покарання засудженому ОСОБА_8 обчислено з дня його повторного затримання з 26.02.2024. Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання зарахування за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2017, ухвали апеляційного суду м.Києва від 05.03.2018 період з 04.04.2017 по 20.06.2017 з розрахунку день за два, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 21.09.2018 період з 03.04.2017 по 05.03.2018 з розрахунку день за два, а також період відбування покарання коли виконання покарання в установах відбуття покарання на території України було унеможливлене внаслідок збройної агресії рф та тимчасової окупації, а саме період з 24.02.2022 по 01.02.2024 з розрахунку день за день.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить зарахувати йому у відбуте покарання строк з 24.02.2022 по 01.02.2024 з розрахунку день за два.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію захисника в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив оскаржену ухвалу залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КІІК України.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З оскарженої ухвали убачається, що приймаючи рішення за клопотанням начальника ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», щодо уточнення дати, з якої слід відраховувати початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.ст.533, 536, 537 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

При цьому, у відповідності до матеріалів провадження №295/6859/24, ОСОБА_8 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2017 за ст. 152 ч.4 КК України на 14 років позбавлення волі (а.п.4-7).

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 05.03.2018 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2017 залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.04.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку день за два (а.п.89).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21.09.2018 зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 03.04.2017 по 05.03.2018 як день за два за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2017 (а.п.65-66).

Згідно вимоги УІА ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 в державній установі "Київський слідчий ізолятор" утримувався з 03.04.2017; в державній установі "Черкаська виправна колонія (№62)" відбував міру покарання з 13.04.2019; в державній установі "Житомирська виправна колонія (№ 4)" відбував міру покарання з 18.11.2020; 28.01.2021 вибув на лікування до державної установи "Покровська виправна колонія (№17)".

За інформацією, яку надав засуджений, ОСОБА_8 з 07.03.2021 перебував на лікуванні в державній установі "Голопристанська виправна колонія (№7)". Після окупації території України 05.09.2022 був вивезений до рф, де перебував в місцях позбавлення волі до 01.02.2024 (а.п.10).

Постановою Керченського міського суду Республіки Крим вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2017 приведений у відповідність із законодавством рф, згідно з яким ОСОБА_8 вважали засудженим до 4 років 2 місяців позбавлення волі (а.п.11-13).

Звільнений 01.02.2024 за відбуттям строку покарання з ФКУ ВК-2 УФСІІ Республіки Крим та м.Севастополя (а.п.67). 05.02.2024 повернувся на територію України.

26.02.2024 ОСОБА_8 був затриманий, відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Святошинського УП ГУНП у м. Києві. Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_8 перебуває в розшуку, як особа, що засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі та переховується від виконання рішення суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України (а.п.17).

З 26.02.2024 перебував в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

03.04.2024 прибув для подальшого відбування покарання до ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)».

Адміністрація ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» 07.05.2024 звернулась з клопотанням ро вирішення питання обчислення початку строку покарання засудженому ОСОБА_8 , у зв`язку з перериванням строку відбування покарання та визначення, які саме терміни підлягають зарахуванню у строк покарання, за результатами судового розгляду цього клопотання судом першої інстанції постановлено оскаржуване рішення.

З викладеними в оскаржуваному рішенні висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд та вважає, що засудженому ОСОБА_8 слід зарахувати у строк покарання строки попереднього ув`язнення за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 29.09.2017, визначені ухвалою апеляційного суду м.Києві від 05.03.2018 період з 04.04.2017 по 20.06.2017 з розрахунку день за два, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 21.09.2018 період з 03.04.2017 по 05.03.2018 з розрахунку день за два.

В свою чергу, період відбування покарання, в період з 24.02.2022 по 01.02.2024 (основна апеляційна вимога), а саме період неможливості виконання покарання в установах відбуття покарання на території України внаслідок збройної агресії рф та тимчасової окупації, підлягає до розрахунку день за день, як і відповідно визначення початком строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 саме 26.02.2024, тобто з моменту його повторного затримання працівниками поліції.

В даному випадку, зарахування періоду з 24.02.2022 по 01.02.2024, під час якого засуджений продовжував відбувати покарання в місцях позбавлення волі (рф), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є додатковим зарахуванням, за відсутності обґрунтованості, як і доведеності підстав для такого зарахування.

Апеляційний суд вважає, що апеляційні посилання засудженого ОСОБА_8 не відповідають вимогам закону.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 30.12.2024 відносно засудженого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :