УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 18.03.2024

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 18.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 у невстановлену досудовим розслідування дату та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичногозасобу - кокаїну в особливо великомурозмірі.

Так, на виконання вказаного злочинного умислу, у невстановлену дату і час, в невстановленому місці ОСОБА_5 незаконно придбав, з метою подальшого зберігання та незаконного збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб - кокаїн, в особливо великих розмірах, а також при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення порядку обігу наркотичних засобів, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом.

30.04.2025 співробітниками Головного слідчого управління СБ України при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в ході обшуку, серед іншого виявлено та вилучено наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у 37 прозорих полімерних пакетах з замком «zip-lock» із загальним кількісним вмістом 37,08 г.

Враховуючи викладене, 30.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником наступних об`єктів нерухомого майна:

-нежитлове приміщення, загальною площею 39.9 кв.м., опис: -1 поверх, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6, нежитлове приміщення 471, розмір частки -1;

-однокімнатна квартира, загальною площею 39.5 кв.м., житлова площа: 12.8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки -1;

-однокімнатна квартира, загальною площею 44.7 кв.м., житлова площа: 21.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , розмір частки -1;

-квартира, загальною площею 36.7 кв.м., житлова площа: 17.1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки -1;

-квартира, загальною площею 41.4 кв.м., житлова площа: 17.1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , розмір частки - 1;

-квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/1.

Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено додаткове покарання у виді застосування конфіскації майна.

Відтак, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, запобігання та можливості приховування, передачі, відчуження цього майна виникає необхідність здійснення його арешту відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна.

Враховуючи викладене слідчий просить накласти арешт.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи, що санкція інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення передбачає конфіскацію майна, арешт належного підозрюваному майна є співмірним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме:

-нежитлове приміщення, загальною площею 39.9 кв.м., опис: -1 поверх, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6, нежитлове приміщення 471, розмір частки -1;

-однокімнатна квартира, загальною площею 39.5 кв.м., житлова площа: 12.8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки -1;

-однокімнатна квартира, загальною площею 44.7 кв.м., житлова площа: 21.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , розмір частки -1;

-квартира, загальною площею 36.7 кв.м., житлова площа: 17.1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки -1;

-квартира, загальною площею 41.4 кв.м., житлова площа: 17.1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , розмір частки - 1;

-квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/1.

Заборонити розпорядження зазначеним вище майном ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам, а також вчиняти дії щодо відчудження вказаного майна.

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного майна..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1