Провадження № 1-кп/643/833/25
Справа № 643/6965/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000759 від 09.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який зареєстрований у встановленому законом порядку та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Октябрського районного суду м.Бєлгорода від 16 травня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, згідно з якою вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 14, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 12 років позбавлення волі, на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №51 від 20.02.2025 призначено на посаду кулеметника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно із законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 був зобов`язаний додержуватися Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до співслужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при таких обставинах.

08.03.2025 о 20-00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - поблизу входу в супермаркет «АТБ-137» за адресою: м.Харків, пр. Тракторобудівників, 107, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, прагнучі самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, а саме в такий спосіб протиставити себе суспільству, почав безпричинно застосовувати ненормативну лексику, а також принизливі фрази, які були адресовані в бік малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що він знаходиться у вечірній час у громадському місці, а саме: поблизу входу у супермаркет «АТБ», де перебувають сторонні особи, серед яких діти, його лайку можуть почути відвідувачі супермаркету, маючи умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виразились у нахабному прояві зневажливого ставлення до громадського порядку, та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в суспільстві, маючи на меті показати свою винятковість, зневажливе ставлення до оточуючих, суспільства, діючи з особливою зухвалістю, використовуючи малозначний привід, а саме, конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав правою рукою з військової форми газобалонний пневматичний пістолет моделі «ТТ-Х» калібру 4,5мм (.177BB) №« НОМЕР_2 », який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень та створює реальну загрозу життю та здоров`ю осіб, та направивши його у бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснив щонайменше 14 пострілів сферичними снарядами калібру 4,5мм (.177BB) у їх бік а також хаотично без цілі, усвідомлюючи той факт, що його протиправні дії порушують спокій громадян, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Умисні, протиправні, хуліганські дії ОСОБА_4 вчинені з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства припинились лише після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забігли в приміщення супермаркету «АТБ».

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що ввечері 08 березня 2025 року він поїхав до сестри, де вони вживали алкогольні напої. Потім він зустрівся з другом, вони продовжували випивати, вже повернувшись на Салтівку. Потім вони з другом пішли до АТБ, розташованому за адресою: м.Харків, просп. Тракторобудівників, 137, щоб купити алкоголь та закуску. В АТБ він зустрів дитину своєї подруги, купив йому шоколадку. Ще він зустрів свого товариша, усі разом вони вийшли на вулицю та спілкувалися. На вулиці він бачив, що подалі від них стояли двоє хлопців, він не зрозумів, що вони неповнолітні, вони йому здавалися дорослими. Він чув, що ці хлопці хіхікають, подумав, що вони посміхаються з нього, на що він їм зробив зауваження, щоб вони перестали сміятися, але хлопці не відреагували. Потім він на свою адресу почув слово «ТЦК» від цих хлопців. Позаяк він був у формі, хлопці назвали його «ТЦКашником», що для нього було образливо. Оскільки він був у нетверезому стані, не повністю контролював свої дії, він дістав пістолет, спочатку зробив постріл у повітря, на що хлопці не відреагували, а лише почали сміятися. Тому він почав стріляти в різні сторони, але не маючи на меті попасти в хлопців та в будь-кого, зауважив, що він, як військовослужбовець, добре стріляє, а тому в них я не попав, бо не цілився в них. Зазначив, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні він повністю визнає, щиро розкаюється у своїх діях, він є діючим військовослужбовцем, бажає повернутися на службу, щоб продовжити захищати Батьківщину. Зазначив, що він намагався поговорити з потерпілими, попросити пробачення, на що потерпілі зазначили, що тільки фінансово можна урегулювати всі питання, однак не стали пред`являти до нього жодних позовних вимог, зазначили, що претензій до нього не мають. Посилався, що щиро розкаюється у скоєному ним злочині, готовий понести покарання за вчинене. Зазначив, що на досудовому розслідуванні він давав визнавальні показання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його активне сприяння розкриттю злочину, позаяк обвинувачений на досудовому розслідуванні давав показання, розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а також щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення стосовно малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він неодружений, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до службової характеристики, виданої за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , характеризується задовільно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставини та наслідки вчиненого злочину, позицію потерпілих, які не мають жодних претензій до обвинуваченого, цивільний позов не пред`являли.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, йому належить призначити у виді позбавлення волі з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та того факту, що обвинувачений раніше судимий, - в межах санкції статі закону. При цьому суд ураховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 , приведено у відповідність із законодавством України. Зазначено, вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 14, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 12 років позбавлення волі. На підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з ДУ «Диканівська Виправна колонія (№12)» умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 28 днів.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи особою, стосовно якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 16 травня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка становить 11 місяців 28 днів.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової експертизи №3349 від 11.03.2025 в розмірі 4240,80 гривень, судової експертизи №3609 від 28.03.2025 в розмірі 12 722,40 гривень, судової експертизи №4608 від 02.04.2025 в розмірі 12 722,40 гривень відповідно до вимог ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого.

Цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлялися.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 368, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 16 травня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 12 березня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 березня 2025 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи №3349 від 11.03.2025 в розмірі 4240,80 гривень, судової експертизи №3609 від 28.03.2025 - в розмірі 12 722,40 гривень, судової експертизи №4608 від 02.04.2025 - в розмірі 12 722,40 гривень.

Речовий доказ CD-R диск з відеофайлами: СН16-0002-00000000.mp4, розміром 18,9 Мб; СН06-5804-00000000.mp4, розміром 18,9 Мб; СН14-5346-00000000.mp4, розміром 12,2 Мб; ch02-5915-00000000.mp.4, розміром 67,8 Мб; ch01-5932-00000000.mp.4, розміром 65,7 Мб, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ пневматичний пістолет із написами на рамі «ТТ-Х» з одного боку та із іншого боку «cal. 4.5 mm (.177)», номер «19с54048»; пластиковий тубус із жовтою кришкою, де знаходяться металеві шароподібні кулі бронзового кольору у кількості 186 штук, діаметром близько 3-4 мм, які зберігаються у приміщенні речових доказів за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1