СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4810/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 05.05.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_6 06.08.2025 року звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000350 від 05.05.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06.06.2025р. у справі № 759/12254/25 (провадження № 1-кс/759/3440/25), а саме: а саме: ТОЗ-63 серія НОМЕР_5, грошові кошти у сумі 40 000 доларів США, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 06.06.2025 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_7 було винесено ухвалу у справі № 759/12254/25 (провадження № 1 кс/759/3440/25), якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно із забороною володіння, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000350 від 05.05.2025р., яке вилучено 05.06.2025р. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ТОЗ-63 серія НОМЕР_5, предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 12-РМ» « НОМЕР_4 » з магазином до нього та предметів ззовні схожих на патрони в кількості 14 штук, коробка в якій знаходились 15 предметів ззовні схожих на патрони, грошові кошти у сумі 40 000 доларів США, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 .

Зазначає, що «Охотничье двуствольное руже ТОЗ-63» серія НОМЕР_5 належало батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , який мав дозвіл на його зберігання та носіння. Після смерті ОСОБА_8 08.01.2013 року, спадкоємцем виступила його дружина ОСОБА_9 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті, син - ОСОБА_6 подав документи на отримання спадщини, яка на даний час ще неоформлена. При цьому, «Охотничье двуствольное руже ТОЗ-63» серія НОМЕР_5 зберігав в своєму будинку до завершення оформлення спадщини.

Крім того, зазначив, що під час обшуку було вилучено грошові кошти у сумі 40 000 доларів США. 20 000 доларів США - заощадження батьків ОСОБА_6 , які йому перед смертю передала його мама ОСОБА_9 , інша частина коштів належить його співмешканці гр. ОСОБА_10 .

При цьому, зазначив, що про належність зазначеного майна вказаним особам та наявність відповідних дозвільних документів вказувалось слідчому під час проведення обшуку, що також підтверджується рапортом старшого о/у в ОВС УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_11 .

Разом з цим, інформація та документи щодо належності вилученого майна іншим особам ні слідчим, ні прокурором не були взяті до уваги.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту та просив його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у повному обсязі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, вислухавши думку сторін, допитавши свідка ОСОБА_12 дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000350 від 05.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

06.06.2025 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_7 було винесено ухвалу у справі № 759/12254/25 (провадження № 1 кс/759/3440/25), якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно із забороною володіння, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000350 від 05.05.2025р., яке вилучено 05.06.2025р. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ТОЗ-63 серія НОМЕР_5, предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 12-РМ» « НОМЕР_4 » з магазином до нього та предметів ззовні схожих на патрони в кількості 14 штук, коробка в якій знаходились 15 предметів ззовні схожих на патрони, грошові кошти у сумі 40 000 доларів США, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 .

04.06.2025 року вищезазначені предмети у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Зазначені речові докази зберігаються у слідчому управління ГУНП в Київській області.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, положеннями якої передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2 та 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06.06.2025 року, якою накладено арешт, оскільки досудове розслідування триває, грошові кошти на які накладено арешт визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000350 від 05.05.2025, крім того, заявником не доведено походження вилучених грошових коштів, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому, варто зазначити, що відповідно до вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 05.05.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1