УХВАЛА

28 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 28 вересня 2024 року, о 13 годині 42 хвилин, у світлу пору доби, водій ОСОБА_5 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем Аudі Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись по вул. Льонокомбінатівській у м. Рівне, зі сторони просп. Генерала Безручка в напрямку вул. Василя Червонія, в порушення вимог дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка», підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, та пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час виконання маневру повороту ліворуч перетнув дорожню розмітку 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху (подвійна суцільна лінія), виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом Kawasаki GPZ 500S, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався в попутному напрямку по смузі руху, на яку він виїхав.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких 28 вересня 2024 року помер в Центральній міській лікарні м. Рівне.

Порушення ОСОБА_5 вимог розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху щодо заборони перетину дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири й більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами; пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_5 , підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, протоколами допиту свідків, протоколами проведення слідчих експериментів, висновками експерта з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, висновком експерта судово-медичної експертизи трупа, висновком експерта щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та іншими матеріалами кримінального провадження.

27 серпня 2025 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених ст. 177 КПК України ОСОБА_5 :

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний, будучи позбавленим у встановленому законом порядку права керування транспортними засобами, свідомо та систематично ігнорує рішення суду та продовжує керувати автомобілем. Більше того, відносно нього неодноразово складалися адміністративні протоколи та він притягався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 126 та 130 КУпАП, а саме 02.10.2020 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами у стані сп`яніння), 21.11.2023 Галицьким районним судом м. Львова за ч.5 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом) та ч.1 ст.130 КУпАП, 27.02.2025 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами у стані сп`яніння, подія 04.02.2025 року, тобто після ДТП щодо якої оголошено підозру у даному кримінальному провадженні), 04.02.2025 Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області за ч.4 ст.126 КУпАП.

Раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних речовин, зокрема раніше 31.08.2021 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 34 тис. грн; 20.07.2022 Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Це свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, відсутність будь-якого стримуючого ефекту попередніх заходів та високий ступінь ймовірності повторного вчинення ним нового кримінального правопорушення аналогічного характеру, не дивлячись на те, що він позбавлений права керування транспортними засобами продовжує це робити порушуючи закони встановлені на території України, що становить підвищену небезпеку для суспільства. У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі унеможливить вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

- ризик ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Усвідомлюючи реальність призначення суворого покарання, підозрюваний може намагатися уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також встановлено, що підозрюваний жодного разу не з`являвся на судові засідання щодо розгляду матеріалів за адміністративними правопорушенням, а саме 02.10.2020 Рівненського міського суду Рівненської області за ч.1 ст.130 КУпАП, 21.11.2023 Галицького районного суду м. Львова за ч.5 ст.126 КУпАП, 27.02.2025 Рівненського міського суду Рівненської області за ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення та інтерес підозрюваного у пом`якшенні своєї відповідальності, існує висока ймовірність, що він намагатиметься впливати на потерпілих та свідків, схиляти їх до зміни показів чи відмови від них, або ж погоджувати з ними неправдиві свідчення, що суттєво перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 під вартою унеможливить спілкування із зазначеними особами.

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Системне ігнорування підозрюваним вимог закону та судових рішень (зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами), відсутність його на судових засіданнях щодо розгляду матеріалів за адміністративними правопорушенням, а також виявлена схильність до правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху дають підстави вважати, що він може умисно ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, створювати перешкоди проведенню слідчих дій, надавати завідомо неправдиві дані або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання належному розслідуванню кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, тобто підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без права внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провдженні слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002264 від 28.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

27 серпня 2025 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, не будучи затриманим самостійно з`явився на виклик до суду.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваній, обвинуваченій залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 жовтня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , (окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття ).

Встановити строк дії ухвали до 27 жовтня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 27 жовтня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8