Справа 556/3077/24
Номер провадження 1-в/556/69/2025
У Х В А Л А

іменем України

про звільнення від покарання на підставі ст.74 КК України

05.05.2025 року сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, об"єднане клопотання ДУ "Полицька ВК-76" та захисника відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше судимого:

-26.04.2021 Рівненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.289, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки;

-12.10.2021 Гощанським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-23.05.2023 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.4 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.08.2024 Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1 тис. неоподаткованих мінімумів доходів громадян. 19.12.2024 Рівненським апеляційним судом вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.08.2024 скасовано в частині призначеного покарання. ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.309, ст.ст.71,72 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 23.05.2023, який відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)»,

про звільнення від покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, -

встановив:

Адміністрація ДУ «Полицька ВК №76» та захисник засудженого звернулись до суду з клопотанням в порядку ст.537 КПК України відносно засудженого ОСОБА_5 , в якому просили звільнити його від покарання на підставі ст.74 КК України у зв"язку із декриміналізацією кримінальних правопорушень. Вказані клопотання судом об"єднано і розглянуто в одному судовому засіданні.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції не представилось можливих з технічних причин. Засуджений ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує. Захисни к підтримав клопотання та просив його задовольнити. Прокурор щодо задоволення клопотань не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 12.10.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Відповідно до вироку ОСОБА_5 вчинив крадіжку 16.05.2021 на суму 1397,55 грн.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП«Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, а якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2021, становить 1135 грн (2270 грн : 50% = 1135 грн).

Таким чином, крадіжки майна вчинені у 2021 році вартістю 2270 включно, становить адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки в даному випадку, шляхом внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавець виключив кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки та інших видів розкрадання на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, обчислених на час вчинення діяння, суд приходить до висновку, що такий закон скасовує кримінальну протиправність діяння, а відтак має зворотню силу, і підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його прийняття.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24). Об`єднана палата ККС ВС, зокрема зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Зважаючи на те, що вартість викраденого 16.05.2021 засудженим майна становила 1397,55 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 засуджений та в даний час відбуває покарання за діяння, караність якого законом усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, клопотання установи відбування покарання є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за цією статтею.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» та захисника засудженого адвоката ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 12.10.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2023 за ч.4 ст.186 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26.04.2021, призначити остаточне покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Рівненського апеляційного суду від 19.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2023 року, з врахуванням ст. 72 КК України, визначивши остаточне покарання, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який відбуває покарання у місцях позбавлення волі протягом семи днів з часу вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1