ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/619/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 23.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснова, Переяслав-Хмельницького р-ну., Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 345 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23.04.2023 приблизно о 21 год. 50 хв., перебував за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 його було зупинено під час керування транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками патрульної поліції м. Києва для перевірки законності підстав проїзду відповідного шляхопроводу, рух яким обмежено для цивільного автотранспорту, відповідно до рішення ради оборони м. Києва.

Під час спілкування, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 , інспектор УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 , який перебував у форменому одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України повідомив про діючі обмеження проїзду шляхопроводу для цивільного автотранспорту та заборонивши йому проїзд вказав шлях для здійснення об?їзду. На законну вимогу співробітника поліції, тобто заборону проїзду мосту «Південний», ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , став поводитись зухвало, відмовився її виконувати та став розпочинати рух.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , інспектор УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 став відкривати водійські двері зазначеного транспортного засобу та просунув руку через відкрите вікно у його салон, для затримання останнього. В цей час, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівник правоохоронного органу, одягнутий у формений одяг, зовні оснащений загальновідомими ідентифікуючими ознаками працівників поліції, розуміючи, що працівник поліції в цей момент діє в межах службових повноважень, передбачених положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, свідомо ігноруючи законні вимоги працівника поліції та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, розпочав рух на транспортному засобі марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , протягнувши по асфальтній поверхні інспектора УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 , який намагався його зупинити, та у такий спосіб спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я у вигляді травми лівого колінного суглобу: забійно-осаднена рана колінного суглобу з пошкодженням зв?язок лівого колінного суглобу та травми правого колінного суглобу: забійно-осаднена рана колінного суглобу, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді саден - на тильній поверхні правої кисті в проекці 1-го міжпясного проміжку та в проекці проксимальної фаланги 5-го пальця, та на тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-го міжпясного проміжку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив насильство щодо працівника правоохоронного, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав. В ході судового розгляду ОСОБА_3 суду показав, що 23.04.2025 близько 11 години вечора під`їхав до Південного мосту. Попереджувальних знаків, які інформують, що по попереду ІНФОРМАЦІЯ_2 не було, лише стояв потерпілий та його напарники. ОСОБА_3 розумів, що потерпілий працівник поліції, оскільки він був у форменому одязі. Потерпілий зупинив його автомобіль та повідомив, що ОСОБА_3 повинен з`їхати вправо та немає права їхати через міст. Крім того, потерпілий напав на нього та хотів проникнути до автомобіля, у зв`язку з чим ОСОБА_3 поїхав. Він не бачив, що потерпілий впав. Після даної події його не зупиняли і він доїхав до Білогородки, де був затриманий. Умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілого у ОСОБА_3 не було. Крім того зазначив, що він не зі скаргами на дії працівників поліції.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 23.04.2023 заступив на службу на ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час несення служби він зупинив автомобіль «Daewoo Lanos» для з`ясування у водія, яким виявився ОСОБА_3 , чи має він право руху по мосту, оскільки на той час діяли обмеження щодо цивільних осіб. ОСОБА_6 підійшов до автомобіля, представся та запитав у ОСОБА_3 чи той військовий, на що відповів ні. Потерпілий пояснив ОСОБА_3 , що на Південному мосту діють обмеження для цивільних і йому потрібно їхати іншим мостом, на що обвинувачений сказав: «Я як їхав так і буду їхати» та почав потроху рух. Водночас, потерпілий взявся правою рукою за стійку автомобіля та вимагав у обвинуваченого припинити протиправні дії. Після чого, ОСОБА_3 почав лаятися та автомобіль різко поїхав вперед, а рука потерпілого зісковзнула всередину автомобіля та він пробіг ще так 10 метрів і впав, а ОСОБА_3 втік. Під час даної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що працює інспектором УПП у м. Києві та 23.04.2023 чергував разом з ОСОБА_6 біля Південного мосту, оскільки відповідно до протоколу №13 КМР діяли обмеження щодо руху мостом. Свідок перебував у 4 смузі, а потерпілий в 3 смузі, відстань між ними складала близько 10 метрів. ОСОБА_7 не бачив як стався сам конфлікт між потерпілим та обвинуваченим, а лише чув як ОСОБА_3 нецензурно лаявся та сказав, що він все рівно проїде. Свідок побачив як потерпілий тримається з коліно і в цей момент автомобіль «Део Ланос» червоного кольору на великій швидкості поїхав. ОСОБА_7 підбіг до потерпілого та викликав швидку медичну допомогу. ОСОБА_6 повідомив свідку, що його протягнуло разом з автомобілем і обвинувачений не виконав вимогу про зупинку і просто поїхав далі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що є військовослужбовцем НГУ та 23.04.2023 ніс службу ІНФОРМАЦІЯ_3. Сама подія сталася близько 10 години вечора, автомобіль «Део Ланос» червоного кольору під`їхав до ІНФОРМАЦІЯ_2. Потерпілий ОСОБА_6 підійшов до автомобіля, оскільки діяли обмеження щодо руху цивільних через міст. Водій автомобіля, яким виявився ОСОБА_3 , не надав жодних документів, які надавали йому право проїзду та ігноруючи вимоги потерпілого поїхав прямо і потерпілого зачепило за екіпіровку. ОСОБА_6 так протягнуло за автомобілем метрів 10, він впав та отримав тілесні ушкодження, а обвинувачений поїхав далі. ОСОБА_8 разом з іншими підбіг до потерпілого для надання йому першої допомоги, а швидку викликав його напарник.

Підстав, з яких потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 могли оговорювати обвинуваченого, судом в ході судового розгляду не встановлено.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю наступних письмових доказів:

-даними електронного рапортам оперативного чергового Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 24.04.2025, відповідно до якого 23.04.2023 о 23-45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на Південному мосту під час зупинку автомобіля, працівник поліції підійшов до транспортного засобу «Део Ланос» червоного кольору, поклав руку на опущене скло, водій всупереч заборони проїзду почав їхати, працівник поліції намагався його зупинити, впав та отримав ушкодження;

-фактичним даними, які містяться у копії протоколу Ради оборони м. Києва №13 від 21.06.2022, відповідно до якого обмежено рух транспортних засобів через Південний міст з 00-00 год. 22.06.2022, крім транспортних засобів військового призначення, екстрених та аварійних служб, громадського транспорту, транспортних засобів із спеціальною перепусткою, транзитного вантажного транспорту;

-відомостями, які містяться у протоколі місця події від 24.04.2023 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за участю спеціаліста провів огляд місця події, а саме ділянка місцевості ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час огляду встановлено, що дорога має чотири смуги руху, на якій знаходиться пластикові огородження та дорожній знак «Стоп контроль»;

-даними рапорту інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_10 від 23.04.2025, відповідно до якого 23.04.2023 близько 21-50 год, екіпажам Рубін надано орієнтування по автомобілю «Део» н/з НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на співробітника поліції на Південному мосту. Під час відпрацювання вказаного орієнтування, за адресою: АДРЕСА_3, затримано даний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_3 ;

-фактичним даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 24.04.2025 з ілюстративною таблицею та відеозаписом, відповідно до якого слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , в присутності двох понятих, провів огляд ділянки місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Під час огляду було виявлено та вилучено автомобіль «Део Ланос» н/з НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик;

-відомостями, які містяться в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.04.2023, відповідно до якого слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , в присутності двох свідків, здійснив огляд та тимчасово затримав автомобіль «Део Ланос» н/з НОМЕР_1 із пошкодженнями з лівої сторони, який поміщено на штраф майданчик, що за адресою: Київська обл., с. Проліски та який було визнано речовим доказом та повернуто ОСОБА_3 на відповідальне зберігання;

-даними листа начальника СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 24.04.2023 №9852/125/48-23, відповідно до якого останній просить начальника УПП у м. Києві надати копії наказів та функціональних обов`язків інспекторів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-відомостями, які зафіксовані у копії Розтановки сил та засобів батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києаві з 20-00 год. 23.04.2023 по 08-00 год. 24.04.2023, відповідно до якого інспектори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які позначені на посади відповідно до наказів начальника ДПП НП України, несли службу на Південному мосту;

-комплексом даних, які містяться в протоколі огляду документів (відеозаписів) від 24.04.2023 з доданим до нього оптичним носієм інформації, відповідно до яких старший слідчий Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 провів огляд відеозапису з камер нагляду «Безпечне місто». Під час огляду встановлено, що 23.04.2023 о 12-53 год. співробітники УПП, перебуваючи у форменому одязі із знаками розрізнення НП України, під час несення служби та забезпечення обмеження руху транспорту через Південний міст, відповідно до рішення Ради оборони м. Києва від 21.06.2022, перебували на ІНФОРМАЦІЯ_2 та зазначений шляхопровід. На відеозаписі видно встановлений при заїзді на міст, перед відповідним ІНФОРМАЦІЯ_2 забороняючий знак «Стоп-контроль» (п. 3,41 ПДР України), а також службовий автомобіль. При здійсненні пропускного режиму інспектором ОСОБА_6 була здійснена перевірка автомобіля марки «Део Ланос» червоного кольору, під час якої відповідно до відеозаписів, водій даного автомобіля розпочав різкий рух в напрямку моста, протягнувши таким чином за собою по асфальтній поверхні інспектора ОСОБА_6 , рука якого перебувала в салоні автомобіля. Внаслідок зазначених дій інспектор ОСОБА_6 впав, а водій з місця події зник;

-відомостями, які містять в листі директора КНП «Центр ЕМД та МК» від 11.05.2023 №1179/Б з доданою до нього копією карти виїзду №3708-2 від 23.04.2025, відповідно до яких 23.04.2023 до ОСОБА_6 був здійснений виїзд бригади ШМД та виявлені тілесні ушкодження;

-даними, які відображенні у висновку експерта №042-958-2023, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

-відомостями, які зафіксовані у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 24.04.2025, відповідно до якого слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 24.04.2023 о 01-28 год. (фактичний час затримання 23.04.2023 о 22-25 год.) затримав ОСОБА_3 та в присутності двох понятих повів особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон, окуляри, запальничку, ключі від транспортного засобу, свідоцтво водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт.

Крім того, в судовому засідання досліджено характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_3 , а саме: вимога про наявність судимості від 24.04.2023, відповідно до якої ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дорожнього руху; консультативний висновок психіатра-нарколога від 04.05.2023, відповідно до якого у ОСОБА_3 психіатричних розладів та ознак наркологічних захворювань не виявлено; характеристика депутата Бучанськох міської ради ОСОБА_13 , відповідно до якої ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно.

Дані докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлені подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпції факту, з огляду на що, суд приймає їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку.

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих ним в судовому засіданні в частині невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення неспроможними. Аналізуючи ці показання обвинуваченого, суд вважає їх непослідовними та суперечливими, оскільки вони протирічать встановленим фактичним обставинам справи та спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Разом з тим, обговорюючи позицію сторони захисту про необхідність визнання ОСОБА_3 не винуватими, оскільки в нього був відсутній умисел на заподіяння тілесних ушкодження працівнику поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий.

Частиною 3 статті 24 КК України встановлено, що непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Як вбачається з матеріалів справи, на в`їзді на міст працівники поліції перекрили дорогу. ОСОБА_3 заздалегідь бачив працівників поліції, які здійснювали заходи щодо обмеження руху через Південний міст та утворили ІНФОРМАЦІЯ_2, вставши перед ним забороняючий знак «Стоп-контроль» (п. 3,41 ПДР України). Наближаючись до поліцейського, потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 усвідомлював, що може завдати шкоду останньому джерелом підвищеної небезпеки, яким є автомобіль. ОСОБА_3 передбачав суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. Тобто ОСОБА_3 можливо і не бажав завдати поліцейському тілесні ушкодження, але рухаючись на швидкості на автомобілі не намагався зупинити його, тобто свідомо припускав заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Таким чином, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані докази сторонами кримінального провадження, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуальних законів чинних на момент проведення процесуальних дій, приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 .

Вищевикладені обставини переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , 23.04.2023 приблизно о 21 год. 50 хв., перебував за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 його було зупинено під час керування транспортним засобом та свідомо ігноруючи законні вимоги працівника поліції та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, розпочав рух на транспортному засобі марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , протягнувши по асфальтній поверхні інспектора УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 , який намагався його зупинити, та у такий спосіб спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, зокрема: одружений, має середню освіту, не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, враховуючи зазначені вище обставини даної справи та особу ОСОБА_3 , суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, розмір якої був уточнений під час судового розгляду. В обґрунтування розміру завданої шкоди потерпілий зазначив, що у зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями йому були спричинені моральні страждання, які він відчуває до цього часу, що вплинуло на його емоційний стан, а також призвело до погіршення стану здоров`я. Крім того, потерпілий стягнути витрати на правничу допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 не визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов, посилаючись на відсутність в нього умислу заподіяти тілесні ушкодження.

Дослідивши зміст позовних вимог та докази на їх підтвердження, суд приходить до наступних висновків.

За статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, та коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Слід зазначити, що документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів (робіт, послуг), які завірені належним чином.

Так, матеріалами справи підтверджено витрати на придбання лікарських препаратів, витрати на медичні послуги та реабілітацію на загальну суму 13 182 грн, а тому в цій частині позов підлягаю задоволенню.

Відповідно до ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_6 переніс ряд негативних емоцій у виді психологічного стресу і порушення звичного ритму життя, пов`язаного з розладом здоров`я, витрачав час та докладали додаткових зусиль для відновлення й організацію звичайного способу свого життя, який було порушено внаслідок дій обвинуваченого.

Таким чином, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з душевними та психологічними стражданнями, які переніс потерпілий внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення і саме така сума не призведе до безпідставного збагачення та підлягає стягненню з обвинуваченого на його користь.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати пов`язанні з правничою допомогою, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат, в тому числі, належать витрати на правничу допомогу.

Згідно ч. 1ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Для стягнення витрат на правничу допомогу в кримінальному процесі необхідно надати докази, що підтверджують здійснення цих витрат та їх розмір, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. Суд враховує обсяг наданих послуг, їх вартість та складність справи при визначенні розміру відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілим ОСОБА_6 на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги №385 від 15.09.2023 та квитанцію №385 від 15.09.2023 на суму 5000 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Застосувати відносно ОСОБА_3 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13 182 (тринадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Речові докази: цифрові носії інформації - зберігати при матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 3806 (три тисячі вісімсот шість) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя