УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року

м. Київ

справа № 454/2083/13-к

провадження № 51-6914ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 червня 2025 року,

встановив:

Суддя Сокальського районного суду Львівської області ухвалою від09 жовтня 2024 рокувідмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді № 454/2083/13-к від 27 вересня 2013 року.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу судді від 09 жовтня 2024 року- без змін.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 18 червня 2025 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить переглянути в касаційному порядку вказану ухвалу апеляційного суду від 18 червня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

17 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_4 , в якій він ставить вимогу про скасування вказаної ухвали суду апеляційної інстанції від 18 червня 2025 року і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Вимоги поданої касаційної скарги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 10 квітня 2024 року № 5- п(II)2024, стаття 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не містить заборони перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів, що набрали законної сили.

Крім того, посилається на постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року (справа 463/11488/20).

Також, вказує на те, що в статті 464 КПК відсутні норми, які надають судді право відмовити у відкритті провадження у справі.

При цьому, стверджує, що оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями приписів статей 1, 9, 55, 364, 370, 419,459, 460, 462 КПК.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Глава 34 КПК визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 460 КПК, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Стаття 3 КПК чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (пункт 10 частини 1 статті 3 КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24 частини 1 статті 3 КПК).

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК.

У статті 459 цього Кодексу наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до положень зазначеної норми права нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до статті 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 2 статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-р(ІІ)/2024 від 10 квітня 2024 року визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), окремий припис частини 1 статті 459 КПК, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами». Цей Суд констатував, що оспорюваний припис статті 459 КПК не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили. Проте, додержання принципу остаточності судового рішення стосовно ухвал слідчих суддів у разі надання права на їх перегляд за нововиявленими обставинами можливе лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду й з урахуванням потреби додержання вимог щодо розумних строків досудового розслідування.

Так, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні зазначив, що згідно з заявою про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 в обґрунтування такої покликався на Постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року (справа № 463/11488/20), в якій наявне посилання на Рішення Конституційного Суду України №5-р(II)/2024 від 10 квітня 2024 року. При цьому, апеляційний суд вказав, що жодних обставин, визначених частиною 2 статті 459 КПК, які б дозволили переглянути ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами, у поданій заяві ОСОБА_4 не наведено.

Разом з тим, апеляційний суд слушно зауважив, що саме по собі посилання ОСОБА_4 на Рішення Конституційного Суду, яким встановлена конституційність статті 459 КПК, Постанову Верховного Суду, не є нововиявленими обставинами у розумінні частини 2 статті 459 КПК.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, положення частини 2 статті 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами» слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що обставини, на які посилається у заяві ОСОБА_4 , не є підставами для відкриття провадження за його заявою про перегляд рішення, дійшов слушного висновку про відмову у відкритті провадження.

Отже, доводи ОСОБА_4 про те, що апеляційний суд не мав права постановляти ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

Інших доводів, ніж ті, які були предметом перевірки апеляційного суду, та були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.

Таким чином, враховуючи, що з касаційної скарги та копії оскаржуваного судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3