1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8562/25 1-кп/335/853/2025
12 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдата, який перебуває на посаді стрільця 3-го відділенні 3-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти 4-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
Ухвалою судді від 01.09.2025 призначено підготовче судове засідання для розгляду зазначеного клопотання.
У клопотанні зазначено про те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Згідно повідомленої підозри, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 27.06.2023 за №157 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 3 відділення 2 патрульного взводу 1 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України».
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.
Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил Україніи (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище; законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Відповідно до інформації військової частини НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні з 17.03.2025 по 31.03.2025.
У зв`язку з закінченням лікування ОСОБА_4 був зобов`язаний 31.03.2025 прибути до місця служби, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 НГУ, які, на той час, знаходились у АДРЕСА_2 .
Однак, будучи обізнаним про цей обов`язок, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився до вказаного місця служби у визначену дату.
Разом з тим 24.04.2025 солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини НОМЕР_1 НГУ.
Таким чином, в період часу з 31.03.2025 по 24.04.2025 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби й був відсутній у місці служби до 24.04.2025, а саме до моменту самостійного прибуття до місця служби.
Зі змісту клопотання убачається, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.
При цьому, т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надав письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.
Крім того, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, оскільки раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Відтак, наявні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, та закриття кримінального провадження.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, добровільно виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження підозрюваним військової служби у військові частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, надав пояснення по суті інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначив, що він визнає обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування та розуміє, що закриття кримінального провадження у даному випадку відбувається не з реабілітуючих підстав. Він добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, та бажає у подальшому продовжити виконувати свій військовий обов`язок у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов наступного висновку.
07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».
Так, ч.5 ст.401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Абзацом 2 частини 2 статті 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та порядок виконання свого обов`язку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, при цьому добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.
Також, суд враховує письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.08.2025 року № 3/33/10/1-6919 на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 , з подальшим призначенням його на вакантну посаду стрільця 3-го відділення 3-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти 4-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ.
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку із викладеним, враховуючи що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд, -
Клопотання прокурора начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 - задовольнити.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 НГУ після набрання ухвали законної сили невідкладно забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .
Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 НГУ для продовження проходження військової служби.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 вересня 2025 року.

Повний текст ухвали виготовлено 12 вересня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1