Справа №522/8176/24
Провадження №1-кс/522/3705/25
УХВАЛА

30 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000240 від 26.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000240 від 26.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 06.06.2025 року обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на: бланк заяви від ОСОБА_4 на 1 арк; нотаріально оформлені заяви від ОСОБА_4 на 2 арк; згода від ОСОБА_4 на 1 арк; блокнот синього кольору в клітинку, в якому маються чорнові записи, які поміщено в полімерний сейф пакет НПУ №PSP 3171091.

Зазначене клопотання було обґрунтовано тим, що СВ відділення поліції №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024 за №0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеса.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2024 до ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло звернення адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просить застосувати заходи правового характеру до невстановлених осіб, котрі шляхом обману заволоділи часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка за правом спадкування належить ОСОБА_10 . Сума матеріального збитку встановлюється.

Так, 09 вересня 2024 року прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 було допитано потерпілу у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 15 листопада 2017 року в м. Нью-Йорк, США, від хвороби померла її мати ОСОБА_11 , після смерті матері залишилась належна їй квартира, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , яку по закону в рівних частинах мали успадкувати вона та її брат - ОСОБА_4 , однак на той час вона не подавала заяву про вступ у спадщину, оскільки за життя її батьків, між нею, її братом ОСОБА_4 , її батьком ОСОБА_12 , та її матір`ю ОСОБА_11 , вона отримає квартиру батьку, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_3 , а її брату ОСОБА_4 , квартира матері, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, після смерті її батька ОСОБА_12 , 04 травня 2023 року ОСОБА_9 прибула до міста Одеси для подання заяви на спадщину, але ОСОБА_4 , не виконав усної домовленості між ними та не відмовився від своєї частки на квартиру батька, пояснивши тим, що ніби їхня мати ОСОБА_11 , в серпні 2017 року прилітала до міста Одеси та подарувала йому в цілому належну на той час їй квартиру АДРЕСА_1 , та тепер він має право на частку у квартирі батька. Але зі слів ОСОБА_9 , цього не могло статися, так як її матері 23.06.2017 року було діагностовано злоякісну пухлину головного мозку, вона почала активне лікування та через важкий свій стан не могла подорожувати, тим більш ОСОБА_9 кожного дня спілкувалася з мамою та підтримувала її.

Також ОСОБА_9 пояснила, що в серпні 2017 року вона особисто приїздила до матері в м. Нью-Йорк, аби підтримати її, та матір була у важкому стані та не могла фізично здійснити переліт.

Також в ході допиту потерпілої особи до матеріалів кримінального провадження долучено копії медичних висновків ОСОБА_11 , серед яких є офіційний лист від її лікуючого лікаря в США, який перекладений на українську мову, та в якому міститься інформація про те, що з моменту діагностування у ОСОБА_11 злоякісної пухлини, а саме з 23.06.2017 року та до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона постійно проходила терапію, як радіо, так і хіміо, що має ще одне підтвердження того, що ОСОБА_11 не могла в серпні 2017 року прилетіти до міста Одеси.

Далі, того ж дня було допитано ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка пояснила, що вона була тіткою ОСОБА_11 , з якою до її смерті в 2017 році постійно спілкувалася, а також пояснила, що останній раз ОСОБА_11 приїздила до міста Одеси в 2015 році, після чого безперервно перебувала на території США та після того як дізналася про свою хворобу в червні 2017 року, вона постійно проходила різноманітну терапію.

Також ОСОБА_13 пояснила, що приблизно в липні 2017 року до неї приходив її онук ОСОБА_4 та просив, аби вона віддала йому паспорт його матері ОСОБА_11 , який перебував у неї на зберіганні.

22.10.2024 в рамках вищевказаного кримінального провадження призначено судову будівельно-оціночну експертизу, виконання якої доручено експертам ОНДІСЕ.

06 травня 2025 року отримано ухвалу слідчого судді Приморського р/с м. Одеси про дозвіл на проведення огляду квартири АДРЕСА_1 , з можливістю залучення судового експерта ОНДІСЕ ОСОБА_14 ;

В подальшому, 06.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського р/с м. Одеси ОСОБА_1 від 15.05.2025 року проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено бланк заяви від ОСОБА_4 на 1 арк; нотаріально оформлені заяви від ОСОБА_4 на 2 арк; згоду від ОСОБА_4 на 1 арк; блокнот синього кольору в клітинку, в якому містяться чорнові записи, вказані речі поміщено в полімерний сейф пакет НПУ № PSP 3171091.

Слідчий вважає, що зазначене у клопотанні тимчасово вилучене майно у подальшому може бути використане як доказ, а тому просить накласти на нього арешт.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила йоо задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

СВ відділення поліції №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024 за №0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеса.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2024 до ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло звернення адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просить застосувати заходи правового характеру до невстановлених осіб, котрі шляхом обману заволоділи часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка за правом спадкування належить ОСОБА_10 . Сума матеріального збитку встановлюється.

06.06.2025 року в рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Приморського р/с м. Одеси ОСОБА_1 від 15.05.2025 року проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено бланк заяви від ОСОБА_4 на 1 арк; нотаріально оформлені заяви від ОСОБА_4 на 2 арк; згоду від ОСОБА_4 на 1 арк; блокнот синього кольору в клітинку, в якому містяться чорнові записи, вказані речі поміщено в полімерний сейф пакет НПУ № PSP 3171091.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000240 від 26.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000240 від 26.04.2024 року на тимчасово вилучене майно під час проведення 06.06.2025 року обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на: бланк заяви від ОСОБА_4 на 1 арк; нотаріально оформлені заяви від ОСОБА_4 на 2 арк; згода від ОСОБА_4 на 1 арк; блокнот синього кольору в клітинку, в якому маються чорнові записи.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1