№ провадження 1-кс/646/1492/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоосинове Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно повідомлення ТОГ СБУ в Харківській області №72/5/2/202/2003 від 29.02.2024 встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи обліковий запис у месенджері «Телеграм» вчиняв дії, що пов`язані із виправдовуванням, визнанням правомірною, запереченням збройної агресії рф проти України, глорифікації її учасників із використанням засобів масової інформації.

28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України. Конституцією України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою та виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

31.05.1997 укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією. Відповідно Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14,01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 42-ФЗ) російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та рф та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент рф, а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади рф, всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів зс рф на території України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці зс рф та інших військових формувань рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе господарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України, що є міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Воєнний стан на території України неодноразово продовжувався. Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє правовий режим воєнного стану на території України.

Збройна агресія рф продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_6 , достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року рф, а саме підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, керуючись ідеологічними мотивами, підтримуючи дії держави-агресора (рф) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, тимчасової окупації частини території України, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів месенджеру «Telegram», у телеграм-каналі антиукраїнської спрямованості з назвою « ОСОБА_7 » який є відкритим та загальнодоступним невизначеній кількості осіб, будучи користувачем зазначеного телеграм-каналу, під нікнеймом « ОСОБА_8 » (абонентський номер: НОМЕР_1 ), маючи функціональні можливості безпосередньо публікувати дописи, публікації, фото та відеоматеріали, ОСОБА_6 розмістив публікації (дописи) антиукраїнської спрямованості.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, будучи обізнаним про здійснення рф збройної агресії проти України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись ідеологічними мотивами для підтримки інформаційних впливів держави- агресора на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, точне місце перебування під час досудового не встановлено, використовуючи месенджер «Telegram», у якому зареєстрований як користувач « ОСОБА_8 » (абонентський номер: НОМЕР_1 ), у телеграм-каналі антиукраїнської спрямованості з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який є відкритим та загальнодоступним невизначеній кількості осіб, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 год. 44 хв., розмістив публікацію (допис), у зв`язку з чим вона стала доступною для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей, наступного змісту: "Хорошеє утро началось, особенно новость о Львове. Мы давно уже ждали, когда бахнут по тем городам, где находятся наши вещи ворованные." та о 19 год. 36 хв. розмістив публікацію (допис), наступного змісту "Не говори гоп. Это всё русские города. Что там в Купянске, всё отстроили и люди все вернулись? Или при россии там жизнь больше кипела, чем сейчас?

Після цього, ОСОБА_6 , 26.01.2024 року о 18 год. 16 хв., будучи громадянином України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, будучи обізнаним про здійснення рф збройної агресії проти України, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись ідеологічними мотивами для підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, точне місце перебування під час досудового не встановлено, використовуючи месенджер «Telegram», у якому зареєстрований як користувач « ОСОБА_8 » (абонентський номер: НОМЕР_1 ), у телеграм-каналі антиукраїнської спрямованості з назвою «Новый Купянский чат» який є відкритим та загальнодоступним невизначеній кількості осіб, розмістив публікацію (допис), у зв`язку з чим вона стала доступною для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей, наступного змісту: "Значит бить и по новой почте. Как по стратегическому объекту. Там мирные ничего не отправляют. Новая почта тоже хорошо зарабатывает".

Враховуючи викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник заперечував щодо клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Слідчим суддею встановлено, що 29.02.2024 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» за №399/0/15-23 від 20.04.2023 з 1 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області змінено на Основ`янський районний суд міста Харкова.

30.01.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією рф, воєнним станом в Україні, захопленням територій України та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території рф та обгрунтовану неможливість вручити повістку про виклик останній, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» від 30.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 03.02.2025, 04.02.2025 і 05.02.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000319 від 29.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 1 1 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

06.02.2025 підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000319 від 29.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 436-2 КК України оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана, обвинувачена виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений(а) у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, згідно з інформацією, наданою оперативним підрозділом, ОСОБА_6 не перетинав кордон України через діючі пункти пропуску та після початку деокупації Куп`янського району Харківської області виїхав на територію держави-агресора рф, що обґрунтовує неможливість вручити повістку про виклик особи, у зв`язку з чим, з дотриманням вимог ст. ст., 1 1 1, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр»№90 (7750) від 30.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на . 03.02.2025, 04.02.2025 і 05.02.2025 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000319 від 29.02.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 436-2 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1)протокол огляду комп`ютерних даних від 03.12.2024 року;

2)висновком спеціаліста від 16.01.2025 року;

3)протокол огляду комп`ютерних даних від 20.01.2025 року;

4)протоколом огляду речей і документі від 20.01.2025;

5)протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.12.2024, де він зазначив, що ОСОБА_6 , під час повномасштабного вторгнення у лютому 2022 року працював разом з ним водієм у ОГТСУ «Східна регіональна філія». ОСОБА_6 , був виключно проросійською особою, з відповідним поглядами. У своєму оточені і робочому колективі казав: «При россии зажевем» та виправдовував російську агресію.

Після деокупації Куп`янського району у вересні 2022 року ОСОБА_6 , виїхав у напрямку рф, де може проживати по теперішній час.

На момент тимчасової окупації Куп`янського району, ОСОБА_6 користувався мобільний номером НОМЕР_1 , яким може користуватися до теперішнього часу.

Також, у колишній групі співробітників ОТГСУ у месенджері «Вайбер», їх колега ОСОБА_10 переслав в групу аудіо файл (від 08.1 1.2023) тривалістю 2 хв. 39 сек., в якій міститься монолог ОСОБА_6 , де він закликає до евакуації мирного населення через близькість військових рф та влучання з позиції ЗСУ у тому числі по населеним пунктам, та наголосив, що тих хто не виїде (фашисти) ЗСУ розстріляють «ждунов», які очікують приїзду російської влади.

6)протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.12.2024, де він зазначив, що ОСОБА_6 , під час повномасштабного вторгнення у лютому 2022 року працював разом з ним у ОГТСУ «Східна регіональна філія». ОСОБА_6 , був виключно проросійську особу, який виправдовував збройну агресію рф проти України.

У своєму оточені неодноразово висловлював свої проросійські погляди та позицію, казав: «При россии будет хорошо».

На момент тимчасової окупації Куп`янського району, ОСОБА_6 користувався мобільний номером НОМЕР_1 , яким може користуватися досі.

Після деокупації Куп`янського району у вересні 2022 року ОСОБА_6 , виїхав у напрямку рф, де може проживати по теперішній час;

7)протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.01.2025, де він зазначив, що ОСОБА_6 , під час повномасштабного вторгнення у лютому 2022 року працював разом з ним у ОГТСУ «Східна регіональна філія». На той момент користувався мобільним номером НОМЕР_1 .

Під час тимчасової окупації Куп`янського району, ОСОБА_6 бажав підвищення по службі та збільшення заробітної плати. Через деякий час ОСОБА_6 призначили на посаду і він видавав талони на палило, отримував їх у окупаційній адміністрації без черг, оскільки підтримував з ними гарні стосунки.

У вересні 2022 року під час деокупації Куп`янського району, ОСОБА_6 виїхав до рф, де може знаходиться зараз.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється;

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

-неприбуття на виклики до слідчого три рази у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

-спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всіх територіальних громад та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, де продовжує свою протиправну діяльність, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 свідчить те, що останній разом зі свідками проживав та тимчасово окупованій території м. Куп`янськ Харківської області та може здійснювати тиск та схиляти свідків як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, шляхом погроз, умовлянь, відання злочинних наказів, тощо, тим саме перешкоджати встановленню об`єктивної істинну кримінальному провадженні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

-тимчасова окупація території України, де ОСОБА_13 здійснює протиправну діяльність, що дає їй можливість продовжувати здійснювати злочинну діяльність;

-поведінка підозрюваного ОСОБА_14 , який своїми діями підтримує окупаційну політику рф, щодо територій незалежної України,

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою- агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, оскільки під час досудового розслідування встановити місце знаходження останнього не вдалося.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується.

Так, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , точне місцезнаходження якого наразі невідоме та не встановлено, ступінь тяжкості кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою- агресором, розмір застави не визначається.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.

У порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження, звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена на безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1