УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 757/39481/19

провадження № 51-3597ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Печерського районного від 13 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 9 липня 2019 року про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями особи, щодо якої розглядається питання про видачу (екстрадицію), на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року закрито, у зв`язку із фактичною відмовою особи, щодо якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) - ОСОБА_4 від поданої ним апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаними вище рішеннями ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів прийшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження - лише у визначених законом випадках.

Ця норма кореспондує зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якою визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 підпункту 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року №26-рп/2009).

Глава 44 КПК (статті 573 - 594) визначає особливий процесуальний порядок у питаннях видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція).

Статтею 591 КПК визначено порядок оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію) та вичерпний перелік суб`єктів оскарження.

Варто уваги, що гл. 44 КПК не передбачено можливості оскарження ухвали слідчого судді в касаційному порядку.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 591 КПК ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про видачу осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція), встановлені у ст. 591 КПК відповідають основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційними та обґрунтованими.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки ні ухвала слідчого судді за наслідками розгляду питань, пов`язаних із екстрадицією від 13 грудня 2023 року, ні ухвала Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення слід відмовити.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 вказаної статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК , Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Печерського районного від 13 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3