1 УХВАЛАСправа № 335/6427/24 1-кс/335/2170/2025
про арешт майна
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, а також те, що цього ж дня, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, вирішив здійснювати злочинну діяльність, реалізувати розроблений раніше злочинний план та вчинити дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших формувань в особливий період, які полягають в зриві мобілізації, незабезпечення Збройних Сил України мобілізаційними ресурсами, наслідком чого є підрив обороноздатності України, а отже, є однією з форм перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань (ТЦК та СП) в особливий період.
Завдяки розробленій злочинній схемі та успішній її реалізації, будучи обізнаними з положеннями вищевказаних законодавчих актів та порядком отримання відстрочки від мобілізації, відсутності законних підстав для отримання аспірантами вищих навчальних закладів відстрочки від мобілізації, бажаючи досягнення єдиного злочинного результату, а саме отримання неправомірної вигоди та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом ухилення від мобілізації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , одержали неправомірну вигоду та забезпечили формальне влаштування на навчання в КПУ кількість військовозобов`язаних громадян України, яким у подальшому сприяли в ухиленні від призову за мобілізацією.
Не зупиняючись на скоєному, ретельно дотримуючись розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи обізнаними про Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а саме необхідність надання до ТЦК та СП довідок про здобувача освіти, бажаючи настання злочинних наслідків, у невстановлений досудовим слідством час та місці, однак не пізніше 23.05.2024, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 70, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , виконуючи окремо відведену роль кожного з учасників злочинної організації, здійснили складання та підписання витягів з наказів про зарахування до аспірантури КПУ та довідки за формою Додатка 20 до Положення, в яких зазначено прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць та рік народження кожного з 2966 аспірантів, які були зараховані до аспірантури КПУ в 2023-2024 роках, з підробленою датою зарахування на навчання. Доводячи свої злочинні наміри до кінця, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забезпечили видачу довідок про навчання в аспірантурі із зазначенням «Довідка надана для подання за місцем вимогу» та зазначенням «Довідка видана для подання у ТЦК та СП». Вищевказані довідки
ОСОБА_4 завірив своїм підписом та гербовою печаткою.
Створені та підписані документи, необхідні для безперешкодного прийняття рішення про надання відстрочки від мобілізації, кожним із учасників злочинної організації надавалися аспірантам, в якості виконання своїх зобов`язань за одержані грошові кошти у якості неправомірної вигоди, тим самим здійснили пособництво аспірантам в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
В подальшому, військовозобов`язані здобувачі освіти, вступивши до КПУ з підробкою дати вступу в 2023 році, будучи придатним до військової служби на особливий період, не бажаючи виконувати загальний обов`язок проходити військову службу, покладений на громадян України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,
в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, подали до ТКЦ та СП заяви та документи, отримані від учасників злочинної організації до складу якої входили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Надавши аспірантам вищевказані документи, які останні надали до ТЦК та СП, ОСОБА_7 , діючи у складі злочинної організації, до складу якої входили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сприяла в отриманні відстрочки та ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаними здобувачами освіти, які зараховані до аспірантури КПУ з підробкою дати вступу 2023-2024 роках, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
16.06.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368-3, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Відповідно до відомостей з реєстру рухомого майна ОСОБА_10 належить транспортний засіб:
-ЗАЗ 110206, р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної власності ОСОБА_10 належить:
- житловий будинок за адресою:
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15289856).
Диспозиції ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 368-3 КК України, за одними з яких ОСОБА_10 повідомлено про підозру, передбачають вид покарання за скоєнні злочини у вигляді конфіскації майна.
Слідчий вказує, що в даному випадку рухоме і нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_10 є безпосередньо предметом по кримінальному провадженню та можливо набуте кримінально протиправним шляхом, тому з метою збереження майна, для можливості виконання рішення суду в частині конфіскації майна підозрюваної, на виконання п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, воно підлягає арешту.
З метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_10 , у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, просить накласти арешт на зазначене майно.
Окрім того у клопотанні сторона обвинувачення також клопоче про його розгляд без повідомлення і виклику підозрюваної ОСОБА_10 та її представників, оскільки підозрювана, у випадку її повідомлення може відчужити вказане майно, з метою уникнення конфіскації як виду покарання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання сторони обвинувачення про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_10 та її захисника, оскільки це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_3 подав до суду заяву, відповідно до якої просив клопотання розглянути у його відсутність, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час його розгляду слідчим суддею не здійснювалась.
Вивчивши клопотання дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 цієї ж статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
16.06.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368-3, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, слідчий суддя вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими та достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що остання могла вчинити дані кримінальні правопорушення.
Як зазначено у клопотанні та підтверджено доказами, згідно інформації з реєстру рухомого майна підозрюваній ОСОБА_10 на праві приватної власності належить транспортний засіб:
-ЗАЗ 110206, р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваній ОСОБА_10 на праві приватної власності належить:
- житловий будинок за адресою:
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15289856).
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Санкцією ч. 2 ст. 255 КК України передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а ч. 4 ст. 368-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно є предметом можливої конфіскації майна, як виду покарання, та яке може бути призначено ОСОБА_7 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
Тому незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть можливій конфіскації майна підозрюваного у майбутньому.
Слідчий суддя дійшов висновку, що необхідно накласти арешт на майно саме шляхом тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження відповідним майном, з метою запобігання можливості його передачі/відчуження на користь третіх осіб, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.
У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути безповоротну втрату майна, до якого може бути застосована конфіскація.
Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином, всі обставини, проаналізовані в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 задовольнити.
-транспортний засіб ЗАЗ 110206, р.н. НОМЕР_1 ;
- житловий будинок за адресою:
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15289856).
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1