Справа № 675/833/25
Провадження № 1-кп/675/106/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000270 від 02.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, освіта середня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2025 близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_3 (далі по тексту вироку ОСОБА_3 , обвинувачений), перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , в ході розмови з ОСОБА_4 (далі по тексту вироку ОСОБА_4 , потерпіла), на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав з нею сварку.

В ході сварки ОСОБА_3 , з метою спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, кулаком правої руки наніс три удари в ділянку лівої та правої руки для потерпілої, яка є його матір`ю, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Внаслідок застосування нанесення ударів ОСОБА_3 , його матір ОСОБА_4 , яка відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, зазнала фізичного болю та не отримала тілесних ушкоджень.

Згідно зі змістом письмової заяви від 22.05.2025, складеної за участі та у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та вказав, що згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала письмову заяву від 22.05.2025, в якій зазначила, що згодна із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисного завдання удару, побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, фактичні обставини провадження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Також судом враховано, що обвинувачений перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції, що передбачена частиною 1 ст. 126 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому більш суворого покарання, аніж штраф, у даному конкретному випадку не відповідатиме самій меті покарання та суперечитиме суті кримінального провадження та з огляду на обставини справи і особу останнього буде явно несправедливим.

Як вважає суд, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Судом враховано також і висновки, викладені в постанові об`єднаної палати ККС ВС від 12.02.2020 у справі № 453/225/19 (провадження № 51-4000кмо19).

Так ОП ККС ВС зробила висновок, що поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. Тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.

У контексті зазначеного «злочином, пов`язаним із домашнім насильством» слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого містять хоча б один із елементів, перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх у відповідній статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

З урахуванням зазначеного вище, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , яка постраждала від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне одночасно з призначенням покарання у виді штрафу застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Виконання програми для кривдників відносно ОСОБА_3 відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» покласти на Ізяславську міську раду Шепетівського району Хмельницької області.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, передбачених ст. 91-1 КК України, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Речові докази по справі:

медичну картку стаціонарного хворого №3256 ОСОБА_4 , яка заходиться в матеріалах кримінального провадження №0000270 - повернути КНП «Ізяславська МБЛ» Ізяславської міської ради.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6