Справа № 392/780/25
Провадження № 1-кс/392/113/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 20.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пурпурівка Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кулеметник-розвідник військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні-солдат, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий за погодженням з прокурором звернулися до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, в кримінальному провадженні за №0000188 від 20.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Подане клопотання обгрунтовують тим, що ОСОБА_4 будучи призваним по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді кулеметника-розвідника, будучи обізнаним з вимогами статей 3,65,68 Конституції України, статтями 9,11,16,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил Укрїани" від 24.03.1999 № 548-ХІV, статтями 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом україни "про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-ХІV, 19 квітня 2025 близько 19 год, перебуваючи на АДРЕСА_2 , до нього на мопеді під`їхав потерпілий ОСОБА_10 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин трапилася сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, підійшов дро ОСОБА_10 та схопив обома руками за одяг, кинувши його на землю в положення лежачи на спину. Після чого ОСОБА_4 правою ногою наніс близько двох ударів потерпілому ОСОБА_10 по голові та обличчю. В ході чого ОСОБА_4 сів зверху на потерпілого ОСОБА_10 та кулаками обох рук почав наносити удари по голові та обличчю ОСОБА_10 , близько 4-5 разів, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: забій головного мозку у правій лобній частині, травматичний субдуральний крововилив в скронево-тямяно-потиличної ділянки ліворуч, перелом лобної кістки з переходом на основу черепа з обох боків. Множинні переломи зовнішньої та внутрішньої стінок лобних пазух з обох боків. Перелом верхньої щелепи зліва, передньої та задньої стінок гайморової пазухи ліворуч, перелом скроневої кістки ліворуч, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру 21.04.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

При цьому слідчий зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний обгрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, а тому з метою запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому, додавши, що підозрюваний на даний час самовільно залишив військову частину, отже відносно нього може бути інше кримінальне провадження за ст. 407 КК України, може переховуватися від суду, впливати на свідків та знищити речі, усвідомлюючи міру покарання яка йому може бути призначена.

Захисник заперечив проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що деякі докази обгрунтованої підозри, зокрема протоколи допиту неповнолітніх свідків, отримано з порушенням норм КПК, свідки в даному провадженні є родичами підозрюваного, а саме братами його дружини, підозрюваний має трьох дітей на утриманні, одружений, є військовослужбовцем та після тяжкого поранення тривалий час перебував на лікуванні та реабілітації, і не залишав самостійно військову частину, як вказав прокурор, доказів наявності кримінального провадження відносно нього стороною обвинувачення не надано. Крім того, матеріали якими прокурор обгрунтовує клопотання, не містять доказів щодо ступеня тілесних ушкоджень які отримав потерпілий, відсутній висновок експерта, який би спростував отримання даних тілесних ушкоджень з висоти власного зросту.

А тому просить суд застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний просив відмовити прокурору в задоволенні даного клопотання. Вказав на відсутність наміру переховуватися від суду, вину в скоєному визнає, при цьому зазначає що не він був ініціатором бійки, має 3 неповнолітніх дітей та отримав тяжке поранення під час військової служби, перебував на реабілітації та мав повернутися до військової частини після проходження ВЛК, тому просить не застосовувати тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що в провадженні СВ Маловисківського ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Однак, слідчим на обгрунтування обставин викладених в клопотанні про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не додано жодного доказу щодо ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень потерпілим, матеріали містять лише довідку чергового лікаря, згідно якої потерпілий ОСОБА_10 звернувся до приймального відділення 19.04.2025 із переліком виявлених ушкоджень. Відсутня інформація щодо перебування потерпілого на лікуванні.

З огляду на докази, що характеризують особу підозрюваного, останній одружений, має трьох неповнолітніх дітей, отже є головою багатодітної сім`ї, на обліку ні у лікаря нарколога, ні лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем, з 19.01.2023 року перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , в червні 2023 року отримав травму тяжкого ступеню мінно вибухову, в зв`язку з виконанням бойового завдання, 05.09.2023 року встановлено причинний зв`язок його захворювання травма пов`язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, під час розгляду даного клопотання, дослідивши письмові докази, слідчим суддею встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Однак, матеріали клопотання не містять судово-медичної експертизи та не встановлено ступінь тяжкості тілесного ушкодження спричиненого потерпілому, окрім викладу обставин в клопотанні, довідки про звернення до лікарні з описом черговим лікарем наявних у потерпілого тілесних ушкоджень, що наразі, унеможливлює вірно кваліфікувати дії підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання вказують на наявність обгрунтованої підозри та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вбачаються ризики передбачені пп1,3,5 ст. 177 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, ч.1 ст. 131 КПК України.

Слідчий суддя вирішуючи питання доцільності застосування самого суворого запобіжного заходу до підозрюваного, враховує, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, прокурором не доведено наявність обвинувачення за ст. 407 КПК України, інформація з зовнішніх джерел про причетність особи до діяльності проти держави-дезертирство, потребує додаткової перевірки і не є доказом в розумінні ст. 84 КПК України.

Крім того, з урахуванням характеризуючих даних на підозрюваного, того, що підозрюваний будучи батьком трьох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем і отримав тяжке порання під час захисту Батьківщини, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що встановлені під час розгляду даного клопотання обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід, не може запобігти ризикам на які вказує слідчий в своєму клопотанні.

А тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків.

Отже клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 179,194, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 20.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задовільнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, починаючи з 22.04.2025 року по 20.06.2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 20.06.2025 року, такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх першою вимогою;

2) не відлучатися за межі постійного місця проживання, а саме: с. Хмельове Новоукраїнського району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) заборонити підозрюваному ОСОБА_4 спілкуватися з потерпілим ОСОБА_10 , окрім проведення слідчих дій за їх участі.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено до 27.04.2025 року і оголошено учасникам судового провадження о 10 год 28.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1