Справа № 357/6177/25
У Х В А Л А

13.05.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у кримінальному провадженні № 0000291, відомості про яке внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2025 за обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «метадону», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 09.04.2025 близько 21:00 год, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів, використовуючи свій мобільний телефон марки «REDMI» модель «9CNFC» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою, яка має абонентський номер НОМЕР_3 через додаток «Telegram», а саме чат «IMPERATOR 13» замовив у невстановленої особи, досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, наркотичний засіб «метадон», для власного вживання без мети збуту, заплативши за нього невстановленій особі, досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, грошові кошти в сумі 1000 гривень.

У подальшому, 11.04.2025 о 11:45 год ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, поблизу будинку № 3, забрав з поштомату «Нової пошти» № 39532 посилку, а саме, поліетиленовий пакет з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходився паперовий конверт з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходилась паперова серветка білого кольору, в якій знаходився згорток з фольги, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору із вмістом наркотичного засобу - «метадон».

Після цього, 11.04.2025 у період часу з 12:51 год по 13:01 год ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 3, в ході проведення огляду місця події, за участі понятих, добровільно надав працівникам поліції первинне упакування, а саме - поліетиленовий пакет з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходився паперовий конверт з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходилась паперова серветка білого кольору, в якій знаходився згорток з фольги, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,551 г, який ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України - є проступком, не є корупційним злочином, відповідно до примітки цієї статті Закону, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення шляхом добровільної видачі працівникам поліції наркотичного засобу та повідомлення місця та способу його придбання, збитків не завдав, а тому відповідно до ст. 45 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив суду про дійсність свого щирого каяття та сприяння розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив наявність пом`якшуючої обставини активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та щирого каяття обвинуваченого. З врахуванням дійсного щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_3 та з урахуванням його активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, не заперечив про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України є кримінальними проступком.

Із довідки УІП та координації поліції «102» ГУНП в Київській області СЕД 45315 від 14.04.2025 вбачається, що ОСОБА_3 раніше засуджувався в тому числі за вчинення тяжкого злочину (ч. 2 ст. 289 КК України) до 5 років позбавлення волі. 07.11.2013 звільнився з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

Згідно вимог п. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_3 протягом шести років з дня відбуття покарання - 07.11.2013 не вчиняв нового кримінального правопорушення, то в силу ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимості.

Згідно абз. 2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до висновку, який міститься у постанові ВС від 27.09.2018 у справі 647/1831/15-к, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Суд також праховує правові висновки Верховного Суду, що містяться в його постановах від 16.12.2021 року (справа №346/4094/20), від 20.04.2023 року (справа №206/1127/21) та від 02.10.2023 року (справа № 756/5360/15-к), згідно яких, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Застосовуючи положення ст. 45 КК України, потрібно брати до уваги не звичайне (буденне), а юридичне розуміння поняття «вперше», що передбачає з`ясування того, чи не втратив раніше вчинений злочин своє кримінально-правове значення, і звернення, серед іншого, до кримінально-правового інституту множинності злочинів.

Такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення (особу було звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення; закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; особа вчинила кримінальне правопорушення, однак була звільнена від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; особа раніше вчинила кримінальне правопорушення, однак була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання чи відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом; судимість особи погашена чи знята судом; щодо особи закрито кримінальне провадження або ухвалено виправдувальний вирок).

Із викладеного слідує, що судимість ОСОБА_3 є погашеною, тому він вважається таким, що раніше не вчиняв злочину та покарання не відбував.

Крім того, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження і те, що ОСОБА_3 відверто, а не уявно визнає свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Такий факт щирого каяття також знаходить своє відображення в матеріалах кримінального провадження та вказана обставина була заявлена прокурором в обвинувальному акті. Також в судовому засіданні знайшла своє підтвердження така обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 як активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося у повідомленні всіх обставнин кримінального правопорушення, що підлягають встановленню.

Оцінюючи у сукупності вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку із дійовим каяттям обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки на час розгляду справи в суді було встановлено, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, його протиправними діями не була заподіяна шкода, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив кримінальний проступок, добровільно здійснив дійове каяття, а тому суд вважає, що його виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом ст. ст.44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 45 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Питання про долю речових доказів, документів та відшкодування процесуальних витрат, вирішити в порядку, встановленим КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст.284, 285, ч. 4 ст.286, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження № 0000291, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2025, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: первинне упакування з «Нової пошти», яке поміщено до спеціального пакету № СRI1197306 та кристалоподібну речовину, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) маса в речовині якого становить 0, 551 г, які, згідно квитанції № 6510 від 17.04.2025 та № 547 від 29.04.2025, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання ухвалою законної сили знищити.

Документи: матеріали скріншотів з мобільного телефону марки «REDMI» модель «9CNFC» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що перебувають у прокурора.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 3 565.60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6