Справа № 461/3499/25
Провадження № 1-кп/461/464/25
УХВАЛА
22.05.2025 року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/3499/25 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого професором кафедри Роботехніки та інтегрованих технологій («РІТМ») Національного університету «Львівська політехніка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 286 КК України,
11 квітня 2025 року, приблизно об 11 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі, що проходить по вул. Степана Бандери міста Львова у напрямку до вул. Коперника міста Львова та грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, а саме: п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху» зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку, «пішохідний перехід» ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки-шириною тротуарів чи узбіч; п.п. 2.3 6) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, які виразилися в тому, що він був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться поблизу будинку № 3 вул. Степана Бандери міста Львова та позначений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1; 5.38.2 додатку 1 ПДР України, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги зліва на право по ходу його руху вказаного транспортного засобу по вказаному пішохідному переходу, з моменту, коли мав об`єктивну можливість виявити пішохода, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперекового хребця справа на рівні L1, забій поперекової ділянки, забій грудної клітки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з його примиренням із потерпілою на підставі ст. 46 КК України. Зазначив, що щиро кається у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_4 примирилась, не має жодних матеріальних та моральних претензій до нього. Крім цього зазначила, що вона не проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та щодо закриття кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, примирився з потерпілою і така претензій до нього не має, а тому таке клопотання є підставним.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, згідно з ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Крім того, він є необережним.
Згідно з ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
За змістом ст.ст.44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст.46 КК України, є обов`язковим.
Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.
Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.
Відповідно до ст.ст. 284-288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, щиро кається у вчиненому, потерпіла жодних претензій до обвинуваченого не заявляє та примирилася з ним - наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.4 ст.286, 288, 350, 369-372, 376, 382-385 КПК України, суд, -
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою.
-«DVD-R» диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1