Справа № 466/7147/24
Провадження № 1-кп/466/352/25
В И Р О К

іменем України

29 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000549 від 12.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стоянів, Радехівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 29.03.2023 року вироком Залізничного районного суду м. Львова, скасованого в частині призначеного покарання вироком Львівського апеляційного суду від 31.05.2023 року, яким за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:

На підставі наказу начальника Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» №47 о/с від 27.07.2017 року, майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначений на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», що за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 156.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи працівником Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», згідно з вимогами ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу - установи виконання покарань.

Відповідно до посадової інструкції №7 начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, затвердженої 01.11.2023 року начальником Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», на ОСОБА_6 покладено ряд прав та обов`язків, серед яких: проведення щоденного обходу відділення з метою огляду технічного стану приміщень, виявлення предметів, виробів і речовин, зберігання яких засудженим заборонено, організація робіт з підтримання належних побутових умов у відділенні, дотримання чистоти і порядку у приміщеннях та на прилеглій території, збереження майна відділення, протягом робочого дня відвідувати місця перебування засуджених відділення, спостерігати за їх поведінкою, вимагати виконання засудженими встановленого в установі розпорядку дня, дотримання режиму відбування покарання.

Під час виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків 25.03.2024 року при обході ним житлових та інших приміщень відділення соціально-психологічної служби №7 Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», приблизно о 09 год. 10 хв. у коридорі відділення до нього звернувся засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проханням відправити лист останнього, на що ОСОБА_6 відмовив. Вказана посадова інструкція №7 начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи не передбачає повноважень начальника відділення відправляти листи засуджених.

Через відмову ОСОБА_6 відправити лист засудженого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник установи виконання покарань, що виконує свої службові обов`язки як працівник правоохоронного органу, умисно наніс один удар своєю правою рукою в ліву скроневу ділянку голови майору внутрішньої служби ОСОБА_6 , чим спричинив останньому, відповідно до висновку експерта №376 від 07.05.2024 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, підшкірної гематоми скроневої ділянки зліва, що відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим, просив його суворо не карати.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття.

Обставин, які згідно з вимогами ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, вірно кваліфіковано.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше судимий, востаннє 29.03.2023 року вироком Залізничного районного суду м. Львова, скасованого в частині призначеного покарання вироком Львівського апеляційного суду від 31.05.2023 року, яким за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та перевиховання без реального позбавлення його волі не можливе, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 4860,00 грн, у зв`язку з лікуванням потерпілого.

Цивільний позов - не заявлено.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Відповідно до вимог п. 3-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, анкетні відомості викривача - відсутні.

Згідно з вимогами п. 7-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими - відсутні.

Відповідно до вимог п. 8-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, розмір пропонованої вигоди викривачу - відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України та ст. 72 КК України, до покарання за нове кримінальне правопорушення частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 29.03.2023 року, скасованого в частині призначеного покарання вироком Львівського апеляційного суду від 31.05.2023 року, та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 /одного/ року 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, звернути вирок до виконання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1