Справа № 473/710/23
Номер провадження1-кп/473/252/2025
Категорія: ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.361
ВИРОК

іменем України

"02" вересня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Орськ Оренбурзької області російської федерації, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан - не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судимого 06 жовтня 2022 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 05 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 02 роки /єдиний унікальний номер судової справи №473/2022/22, провадження №1-кп/473/220/2022/;

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.361 КК України за обвинувальними актами: затвердженим 20 лютого 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, ЄРДР №0001045 від 21 грудня 2022 року /том №1, а.к.п. 1 - 19/ та затвердженим 10 березня 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, ЄРДР №0000169 від 18 лютого 2023 року /том №1, а.к.п. 72 - 78/.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10 ,

обвинувачений ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. Обвинувачений ОСОБА_11 з 06 грудня 2022 року тимчасово проживав у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де він познайомився з потерпілим ОСОБА_7 . Маючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_11 , отримав вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_7 та був обізнаним про те, що на ньому встановлено мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а на карткових рахунках знаходяться грошові кошти. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , протягом доби 09 грудня 2022 року, в період часу з 01:24 години до 23:10 години, перебуваючи у невстановленому місці, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері інформаційних (автоматизованих) систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток: Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який діє на підставі банківської ліцензії №148 від 05 жовтня 2011 року, авторські права на який належать « ІНФОРМАЦІЯ_4 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », завантажений та встановлений на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 »: НОМЕР_2 , до користування якого мав вільний доступ, здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора звязку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » номер НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого останнім, котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , в результаті чого несанкціоновано втрутився до автоматизованої системи мобільного додатку Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », видавши себе за потерпілого ОСОБА_7 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями банківських карток і рахунками потерпілого ОСОБА_7 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет - банкінг, та відповідно отримав змогу використовувати їх на власний розсуд, що не призвело до витоку інформації та порушення встановеного порядку її маршрутизації.

2. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Законом України від №2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України №64/2002 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України №2738 - ІХ від 16 листопада 2022 року та діє на теперішній час, тобто на момент ухвалення вироку за даним кримінальним провадженням. Обвинувачений ОСОБА_11 маючи не зняту та непогашену у встановленому Законом порядку судимість за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. Так, з 06 грудня 2022 року обвинувачений ОСОБА_11 тимчасово проживав у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де познайомився з потерпілим ОСОБА_7 . Маючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_11 , отримав вільний доступ до мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 та був обізнаним, що на ньому встановлено мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а на карткових рахунках знаходяться грошові кошти. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_11 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_11 , діючи повторно, з метою незаконного особистого збагачення, 09 грудня 2022 року о 01:24 годині, перебуваючи у невстановленому місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котра була встановлена на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » номер НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_7 , та маючи при цьому достатні навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 , потерпілого ОСОБА_7 , належні йому грошові кошти в сумі 6000 гривень на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим таємно їх викрав, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6000 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне, повторне, заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у той же день - 09 грудня 2022 року о 15:19 годині, перебуваючи у невстановленому місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котра була встановлена на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » номер НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_7 , та маючи при цьому достатні навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 , потерпілого ОСОБА_7 , належні йому грошові кошти в сумі 9000 гривень на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим таємно їх викрав, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9000 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне, повторне, заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у той же день - 09 грудня 2022 року о 23:10 годині, перебуваючи у невстановленому місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котра була встановлена на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » номер НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_7 , маючи при цьому достатні навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 , потерпілого ОСОБА_7 , належні йому грошові кошти в сумі 2700 гривень на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим таємно їх викрав, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2700 гривень. В результаті даних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 17700 гривень.

3. Також 10 грудня 2022 року о 23:00 годині, обвинувачений ОСОБА_11 , маючи корисливий умисел, перебуваючи у невстановленому місці, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері інформаційних (автоматизованих) систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який діє на підставі банківської ліцензії №148 від 05 жовтня 2011 року, авторські права на який належать « ІНФОРМАЦІЯ_4 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », завантажений та встановлений на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , до користування яким мав вільний доступ, здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , в результаті чого несанкціоновано втрутився до автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », видавши себе за потерпілого ОСОБА_7 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями банківських карток і рахунками потерпілого ОСОБА_7 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет - банкінг, та відповідно отримав змогу використовувати їх на власний розсуд, що не призвело до витоку інформації та порушення встановеного порядку її маршрутизації. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_11 , перерахував з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_7 рахунку НОМЕР_8 потерпілого ОСОБА_7 , на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », грошові кошти в сумі 1000 гривень, спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього. Крімінальне провадження в частині обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_11 за фактом таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 в сумі 1000 гривень, котре мало місце 10 грудня 2022 року о 23:00 годині закрито на підставі п.4 - 1 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно до ухвали від 12 вересня 2024 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/710/23, провадження №1-кп/473/62/2024, том №2, а.к.п. 224 - 227/, на підставі Закону України №3886 - ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». 4. Також 11 грудня 2022 року о 15:01 годині, обвинувачений ОСОБА_11 , маючи корисливий умисел, перебуваючи у невстановленому місці, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері інформаційних (автоматизованих) систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який діє на підставі банківської ліцензії №148 від 05 жовтня 2011 року, авторські права на який належать «Державному ощадному банку України АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », завантажений та встановлений на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , до користування яким мав вільний доступ, здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , в результаті чого несанкціоновано втрутився до автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », видавши себе за потерпілого ОСОБА_7 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями банківських карток і рахунками потерпілого ОСОБА_7 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет - банкінг, та відповідно отримав змогу використовувати їх на власний розсуд, що не призвело до витоку інформації та порушення встановеного порядку її маршрутизації. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_11 , перерахував з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 потерпілого ОСОБА_7 , на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », грошові кошти в сумі 9500 гривень, при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Законом України від №2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України №64/2002 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України №2738 - ІХ від 16 листопада 2022 року та діє на теперішній час, тобто на момент ухвалення вироку за даним кримінальним провадженням. Обвинувачений ОСОБА_11 , маючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_7 , отримав вільний доступ до його мобільного телефону та був обізнаним, що на карткових рахунках потерпілого ОСОБА_7 знаходяться грошові кошти. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного особистого збагачення, 11 грудня 2022 року о 15:01 годині, перебуваючи у невстановленому місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котра була встановлена на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_7 , та маючи при цьому навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 , потерпілого ОСОБА_7 , належні потерпілому грошові кошти в сумі 9500 гривень, на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим таємно їх викрав, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9500 гривень.

6. Також 13 грудня 2022 року о 18:51 годині, обвинувачений ОСОБА_11 , маючи корисливий умисел, перебуваючи у невстановленому місці, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері інформаційних (автоматизованих) систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який діє на підставі банківської ліцензії №148 від 05 жовтня 2011 року, авторські права на який належать «Державному ощадному банку України АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », завантажений та встановлений на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , до користування яким мав вільний доступ, здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , в результаті чого несанкціоновано втрутився до автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », видавши себе за потерпілого ОСОБА_7 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями банківських карток і рахунками потерпілого ОСОБА_7 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет - банкінг, та відповідно отримав змогу використовувати їх на власний розсуд, що не призвело до витоку інформації та порушення встановеного порядку її маршрутизації. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_11 , перерахував з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 потерпілого ОСОБА_7 , на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », грошові кошти в сумі 3000 гривень, при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього. 7. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Законом України від №2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України №64/2002 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України №2738 - ІХ від 16 листопада 2022 року та діє на теперішній час, тобто на момент ухвалення вироку за даним кримінальним провадженням. Обвинувачений ОСОБА_11 , маючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_12 , отримав вільний доступ до мобільного телефону потерпілого та був обізнаним, що на карткових рахунках потерпілого ОСОБА_7 знаходяться грошові кошти. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного особистого збагачення, 13 грудня 2022 року о 18:51 годині, перебуваючи у невстановленому місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котра була встановлена на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_7 , та маючи при цьому навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 рахунку НОМЕР_4 , потерпілого ОСОБА_7 , належні потерпілому грошові кошти в сумі 3000 гривень, на власний рахунок НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим таємно їх викрав, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень. При цьому судом звернута увага на те, що в тексті обвинувального акту, затвердженого 20 лютого 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, ЄРДР №0001045 від 21 грудня 2022 року /том №1, а.к.п. 1 - 19/ при викладенні обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із здійсненням протиправних дій у сфері інформаційних (автоматизованих) систем, а також незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , рахунок обвинуваченого ОСОБА_11 за номером № НОМЕР_5 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », зазначений невірно, як: НОМЕР_9 , що судом сприймається як описка тексту обвинувального акту за даним кримінальним провадженням. /том №1, а.к.п. 1 - 19/.

8. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Законом України від №2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України №64/2002 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України №2738 - ІХ від 16 листопада 2022 року та діє на теперішній час, тобто на момент ухвалення вироку за даним кримінальним провадженням.

Обвинувачений ОСОБА_11 маючи не зняту та непогашену у встановленому Законом порядку судимість за вчинення майнових злочинів на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. В один із днів першої половини грудня 2022 року, в вечірній час доби, в період дії воєнного стану в Україні, обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 помітив у мешканця готелю - потерпілого ОСОБА_9 золоту обручку. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, а саме золотої обручки потерпілого ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, обвинувачений ОСОБА_11 , дочекався доки потерпілий ОСОБА_9 вийде з кімнати. Після чого, обвинувачений ОСОБА_11 вевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через незачинені запірним пристроєм двері, проник в готельну кімнату №11, де проживав потерпілий ОСОБА_9 , звідки таємно викрав золоту обручку вагою 1,92 грамів 585 проби золота, вартістю 2857 гривень 32 копійки, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму. В подальшому, з викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_11 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 2857 гривень 32 копійки. 9. Також в один із днів в середині грудня 2022 року, в ранковий час доби, обвинувачений ОСОБА_11 , маючи злочинний намір направлений на незаконне, повторне, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, прийшов за місцем роботи потерпілого ОСОБА_8 , котрим є КП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Вознесенської міської ради, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, для задоволення власних потреб, обвинувачений ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілого, що виразився в переконанні потерпілого в добропорядності своїх намірів, попросив у потерпілого ОСОБА_8 , належний йому спортивний велосипед марки «Frejus», у тимчасове користування, заздалегідь усвідомлюючи, що не збираються його повертати. Повіривши у достовірність вказаної обвинуваченим ОСОБА_11 інформації, потерпілий ОСОБА_8 , добровільно передав свій велосипед марки «Frejus» вартістю вартістю 4100 гривень, обвинуваченому ОСОБА_11 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_11 , шляхом зловживання довірою, незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме велосипедом марки «Frejus» вартістю 4100 грн., в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 4100 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних автоматизованих електронних комунікаційних мереж, оскільки в грудні місяці 2022 року він користувався мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 з дозволу потерпілого.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з таємним викраденням грошових коштів в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_7 , пояснивши при цьому, що всі грошові кошти, які були перераховані особисто ним /тобто обвинуваченим ОСОБА_11 / з карткових рахунків потерпілого ОСОБА_7 , на його власний рахунок НОМЕР_9 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », після їх переведення в готівку при отриманні в банкоматах міста Вознесенська, були ним повернуті потерпілому ОСОБА_7 . Він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / здійснював дані фінансові операції за домовленістю з потерпілим ОСОБА_7 , допомагаючи потерпілому знімати його грошові кошти в банкоматах міста Вознесенська.

Також обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пов`язаному з таємним викраденням золотої обручки в в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_9 , пояснивши при цьому, що дану золоту обручку він здав в ломбард, а отримані грошові кошти витратив на особисті потреби, оскільки потерпілий ОСОБА_9 подарував йому дану золоту обручку. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 доводив, що дана золота обручка не була ним викрадена у потерпілого ОСОБА_9 , а була подарована йому /тобто обвинуваченому ОСОБА_11 / потерпілим ОСОБА_9 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пов`язаному з незаконним заволодінням велосипеда в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_8 , пояснивши при цьому, що з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 , що виразився в переконанні потерпілого в добропорядності своїх намірів, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / попросив у потерпілого ОСОБА_8 , спортивний велосипед марки «Frejus», у тимчасове користування, заздалегідь усвідомлюючи, що не збираються його повертати потерпілому. При цьому потерпілий ОСОБА_8 , сам добровільно передав свій велосипед марки «Frejus» йому /тобто обвинуваченому ОСОБА_11 / Після чого, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / здав даний велосипед марки «Frejus» в ломбард, отримавши за нього грошові кошти в розмірі однієї тисячі гривень. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 доводив, що дані його умисні дії не містять складу кримінального правопорушення, оскільки вартість даного велосипеда за ломбардною оцінкою становить одну тисячу гривень. В зв`язку з чим, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / не погоджується з вартістю даного велосипеда потерпілого ОСОБА_8 , котра в обвинувальному акті вказана, як 4100 гривень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , суд знаходить його вину доведеною на підставі доказів, які були досліджені безпосередньо судом, в судовому засіданні.

Позиція потерпілого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 , який належним чином повідомлявся про час та місце проведення судових засідань у даному кримінальному провадженні, за фактами пов`язаними із вчиненням кримінальних правопорушень відносно нього, тобто потерпілого ОСОБА_7 , котрі мали місце в грудні місяці 2022 року в місті Вознесенську Миколаївської області, в судові засідання не з`являвся, оскільки він проходить військову службу в лавах Збройних Сил України, та не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження без його участі.

Потерпілий ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 /актовий запис про смерть №29 від 17 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_10 , том №3, а.к.п. 129 - 130/, в зв`язку з чим, суд був позбавлений можливості допиту потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 та кримінальних правопорушень, пов`язаних з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних автоматизованих електронних комунікаційних мереж, при незаконному заволодінні грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює адміністратором однієї із змін готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В першій половині грудня місяця 2022 року обвинувачений ОСОБА_11 проживав в кімнаті № НОМЕР_10 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Крім обвинуваченого ОСОБА_11 в грудні 2002 року в готелі мешкала група військовослужбовців Збройних Сил України, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 . Потерпілий ОСОБА_7 скаржився, що обвинувачений ОСОБА_11 знімав гроші з належної йому банківської картки, але гроші йому не надавав.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює адміністратором однієї із змін готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В першій половині грудня місяця 2022 року в готелі мешкала група військовослужбовців Збройних Сил України, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 . Крім військовослужбовців Збройних Сил України в кімнаті № НОМЕР_10 даного готелю мешкав обвинувачений ОСОБА_11 . Вона чула, як потерпілий ОСОБА_7 скаржився своїм побратимам, що обвинувачений ОСОБА_11 знімав гроші з належної йому банківської картки, але гроші йому не надавав.

Підстав для сумнівів в показаннях даних свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, що підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить допустимими, належними, необхідними та достатніми, що були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до ухвали від 06 січня 2023 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/32/23. провадження №1-кс/473/22/2023/ було надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації щодо карткового рахунку обвинуваченого ОСОБА_11 , за номером: НОМЕР_5 , банківської платіжної картки № НОМЕР_6 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за обставинами заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 /том №1, а.к.п. 248 - 249/.

Відповідно до протоколу від 18 січня 2023 року тимчасового доступу до речей і документів, було отримано доступ до банківських документів на підставі ухвали від 06 січня 2023 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/32/23. провадження №1-кс/473/22/2023/, а саме: договору - анкети обвинуваченого ОСОБА_11 в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », даних паспорту обвинуваченого, анкети, довідки про реєстрацію місця проживання, картки платника податків, виписки за картковим рахунком клієнта обвинуваченого ОСОБА_11 з 06 грудня 2022 року по 15 грудня 2022 року. /том №2, а.к.п. 1 - 13/.

Згідно виписки за картковим рахунком обвинуваченого ОСОБА_11 за період з 06 грудня 2022 року по 15 грудня 2022 року вбачається, що з рахунку потерпілого ОСОБА_7 , платіжна банківська картка АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за номером: № НОМЕР_3 мало місце зарахування грошових коштів на карту обвинуваченого ОСОБА_11 з картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » потерпілого ОСОБА_7 за номером: № НОМЕР_3 , 08 грудня 2022 року - 6000 гривень, 08 грудня 2022 року - 6000 гривень, 08 грудня 2022 року - 6000 гривень, 09 грудня 2022 року - 9000 гривень, 09 грудня 2022 року - 2700 гривень, 11 грудня 2022 року - 9500 гривень, 13 грудня 2022 року - 3000 гривень, платіжна банківська карта № НОМЕР_7 . /том №2, а.к.п. 11 - 12/.

Відповідно до ухвали від 06 січня 2023 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/32/23. провадження №1-кс/473/23/2023/ було надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації щодо карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 , емітованого в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », роздруківки руху грошових коштів по картковим рахункам, відкритих на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та номер № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . /том №2, а.к.п. 14 - 15/.

Відповідно до протоколу від 06 лютого 2023 року тимчасового доступу до речей та документів, було отримано доступ до документів на підставі ухвали від 06 січня 2023 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/32/23. провадження №1-кс/473/23/2023/, а саме: виписки із карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 з 06 грудня 2022 року по 14 грудня 2022 року, заяви про приєднання до рахунку, копії паспорту потерпілого ОСОБА_7 , заяви про збільшення кредитного ліміту, виписки по рахункам потерпілого, а також DVD - R диск моделі «Verbatim» на котрому містится інформація з банківською таємницею АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що отримана в ході тимчасового доступу. /том №2, а.к.п. 16 - 57/.

Відповідно до постанови від 06 лютого 023 року органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області визнано речовим доказом DVD - R диск моделі «Verbatim» на котрому містится інформація з банківською таємницею АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що отримана в ході тимчасового доступу. /том №2, а.к.п. 58 - 59/.

Відповідно до протоколу від 20 грудня 2022 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , котрий в першій половині грудня місяця 2022 року, використовуючи його мобільний телефон з програмою web - банкінгу, таємно викрав належні йому грошові кошти. /том №2, а.к.п. 97/.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює адміністратором однієї із змін готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В першій половині грудня місяця 2022 року обвинувачений ОСОБА_11 проживав в кімнаті № НОМЕР_10 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Крім обвинуваченого ОСОБА_11 в грудні 2002 року в готелі мешкала група військовослужбовців Збройних Сил України, серед яких був потерпілий ОСОБА_9 . Потерпілий ОСОБА_9 скаржився, що у нього було викрадено золоту обручку, котру він випадково залишив в кімнаті готелю.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює адміністратором однієї із змін готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В першій половині грудня місяця 2022 року в готелі мешкала група військовослужбовців Збройних Сил України, серед яких був потерпілий ОСОБА_9 . Крім військовослужбовців Збройних Сил України в кімнаті № НОМЕР_10 даного готелю мешкав обвинувачений ОСОБА_11 . Вона чула, як потерпілий ОСОБА_9 скаржився своїм побратимам, що у нього було викрадено золоту обручку, котру він випадково залишив в кімнаті готелю.

Підстав для сумнівів в показаннях даних свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, що підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить допустимими, належними, необхідними та достатніми, що були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до повідомлення Генерального директора Повного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_11 » в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 , отримував в даній ломбардній установі фінансовий кредит за договором від 14 грудня 2022 року, з предметом застави: золота обручка, вагою 1,92 грамів, 585 проби, з оціночною вартістю 2246 гривень 32 копійки. У зв`язку із закінченням строку повернення кредиту та невиконанням позичальником ОСОБА_11 своїх зобов`язань щодо їх погашення, відповідно до умов договору, Товариство набуло право звернення стягнення на предмет застави. /том №1, а.к.п. 239, том №2, а.к.п. 240/.

Відповідно до копії договору фінансового кредиту від 14 грудня 2022 року, в судовому засіданні встановлено, що між кредитодавцем /заставодержателем/ Повним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_11 » та позичальником /заставодавцем/ обвинуваченим ОСОБА_11 , був укладений договор надання кредиту до 15 грудня 2025 року включно, за яким в даній ломбардній установі обвинуваченим ОСОБА_11 14 грудня 2022 року був отриманий фінансовий кредит, з предметом застави: золота обручка, вагою 1,92 грамів, 585 проби, з оціночною вартістю 2246 гривень 32 копійки. /том №1, а.к.п. 240, том №2, а.к.п. 241/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №946/23 від 16 лютого 2023 року, ринкова вартість, з урахуванням зносу золотої обручки вагою 1,92 грамів, 585 проби золота, бувшої у використанні, станом на 18 лютого 2023 року становила 2857 гривень 32 копійки. /том №1, а.к.п. 242 - 247/.

Відповідно до заяви від 18 лютого 2023 року, потерпілий ОСОБА_9 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_12 та просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , котрий в першій половині грудня місяця 2022 року, із кімнати №11 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , викрав належну йому золоту обручку. /том №2, а.к.п. 95/.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин за фактом незаконного заволодіння велосипедом моделі «Frejus» потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він особисто був знайомим з обвинуваченим ОСОБА_11 , та знаходився з ним в дружніх відносинах. В зв`язку з чим, на прохання обвинуваченого ОСОБА_11 він неодноразово давав обвинуваченому користуватися належним йому спортивним велосипедом синього кольору моделі «Frejus». Обвинувачений ОСОБА_11 коли брав велосипед у нього, то завжди його повертав вчасно. Але в один із днів грудня 2022 року, вже під час дії військового стану, обвинувачений ОСОБА_11 взяв велосипед і не повернув. Він /тобто потерпілий ОСОБА_8 / неодноразово телефонував обвинуваченому ОСОБА_11 , і той обіцяв, що поверне велосипед. Через деякий час, обвинувачений ОСОБА_11 перестав відповідати на телефонні дзвінки і велосипед так і не повернув. В зв`язку з чим, він /тобто потерпілий ОСОБА_8 / звернувся до поліції. Працівники поліції виявили належний йому велосипед синього кольору моделі «Frejus» в ломбарді міста Вознесенська Миколаївської області, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 , здав велосипед в ломбард, під заставу, отримавши за нього грошові кошти.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він добре знає як обвинуваченого ОСОБА_11 , так і потерпілого ОСОБА_8 . Часто обвинувачений ОСОБА_11 приходив до лікарні в місті Вознесенську Миколаївської області, де працює потерпілий ОСОБА_8 , та брав із дозволу потерпілого в користування, належний потерпілому ОСОБА_8 велосипед синього кольору моделі «Frejus», на якому потерпілий приїжджав на роботу. Коли обвинувачений ОСОБА_11 брав велосипед у потерпілого ОСОБА_8 , то завжди його повертав вчасно. Але в один із днів грудня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_11 взяв велосипед і не повернув. В зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до поліції. Працівники поліції виявили належний потерпілому ОСОБА_8 велосипед в ломбарді міста Вознесенська Миколаївської області, оскільки він був зданий до ломбардної установи обвинуваченим ОСОБА_11 під заставу для отримання грошових коштів.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 , котрі були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, що підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить допустимими, належними, необхідними та достатніми, що були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до повідомлення менеджера Повного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_13 » в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 , отримував в даній ломбардній установі фінансовий кредит в розмірі однієї тисячі гривні, за договором від 20 грудня 2022 року, з предметом застави: спортивний велосипед синього кольору моделі «Frejus». У зв`язку із закінченням строку повернення кредиту та невиконанням позичальником ОСОБА_11 своїх зобов`язань щодо їх погашення до 24 грудня 2022 року, відповідно до умов договору, Товариство набуло право звернення стягнення на предмет застави. /том №2, а.к.п. 60/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №337/23 від 19 січня 2023 року, ринкова вартість велосипеду марки «Frejus», чоловічого типу, у технічно справному стані, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 19 січня 2023 року становила 4100 гривень. /том №2, а.к.п. 62 - 65/.

Відповідно до протоколу від 16 січня 2023 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_12 та просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , котрий в грудні місяці 2022 року, шахрайським шляхом незаконно заволодів його спортивним велосипедом. /том №2, а.к.п. 98/.

Дані докази за кримінальним провадженням, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Внутрішнє переконання суду при оцінці доказів повинне ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності. При цьому не повинна мати місце наперед визначена упередженість, тенденційність при оцінці доказів, впевненість у винності особи, діям якої дається оцінка, безпідставне, необґрунтоване відкидання доказів, які свідчать про невинуватість особи.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_11 в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним та викладеним в тексті даного вироку.

Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймається таке рішення.

Вирішуючи питання в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2012 року у справі №5-15кс12 - правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає в точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченими кримінально-правовою нормою.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так ч.3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В Постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року справа №366/3050/16-к провадження №51-6670 км 18 суд касаційної інстанції з приводу положень ч.3 ст.337 КПК України зазначив, що: «Вказане має місце тоді, коли діяння особи, яке згідно обвинувального акту ставиться їй у провину, підлягає кваліфікації за менш тяжкий злочин, ніж це зазначено в обвинувальному акті. Якщо ж вчинення конкретного діяння органом досудового розслідування особі у провину не ставилось, то суд відповідно не може вийти за межі висунутого обвинувачення і додатково встановити обставини кримінального провадження, які не були зазначені в обвинувальному акті. Крім того, колегія суддів дійшла наступних висновків: 1) відповідно до ч.3 ст.337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення».

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 , суд враховує, що доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора /ч.1 ст.92 КПК України/.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року справа №688/788/15-к провадження № 51-597км1, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин кримінального провадження у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Згідно із Постановою Верховного Суду від 25 червня 2019 року /справа №423/1766/16 провадження №51-1105 км 19/ - дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме та, яка свідчить про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

В результаті дослідження сукупності доказів, прокурором не було доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, котрі кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст.361 КК України, оскільки сукупність досліджених доказів поза розумним сумнівом не підтвердила тих ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, які зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті, як здійснення обвинуваченим ОСОБА_11 несанкціонованих входів до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_2 , котрим користується потерпілий ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого обвинуваченим та котрий був відомий обвинуваченому ОСОБА_11 , в результаті чого обвинувачений несанкціоновано втручався до автоматизованої системи мобільного додатку автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile - банкінг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », видаваючи себе за потерпілого ОСОБА_7 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями банківських карток і рахунками потерпілого ОСОБА_7 , відкритими в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет - банкінг, та відповідно отримав змогу використовувати їх на власний розсуд. Але дані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 не призвели до витоку інформації та порушення встановеного порядку її маршрутизації, що унеможливлює в судовому засіданні кваліфікувати дані дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.3 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до витоку та спотворення процесу обробки інформації.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів, суд враховує, що ч.1 ст.94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактом несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 , що мало місце протягом доби 09 грудня 2022 року, в період часу з 01:24 години до 23:10 години, слід кваліфікувати за ч.1 ст.361 КК України як, несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, без кваліфікуючих ознак котрі призвели до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактами несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 , що мали місце 10 грудня 2022 року о 23:00 годині, 11 грудня 2022 року о 15:01 годині, 13 грудня 2022 року о 18:51 годині, слід кваліфікувати за ч.2 ст.361 КК України як, несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, вчинено повторно, без кваліфікуючих ознак котрі призвели до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Отже сторона обвинувачення нічим не підтвердила ту частину обвинувачення, де вказано, що дії умсині обвинуваченого ОСОБА_11 , при перерахуванні з балансу карток АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » рахунку потерпілого ОСОБА_7 , на власний рахунок НОМЕР_9 , картки № НОМЕР_6 , відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », грошових коштів, призводило до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, за фактами несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи скоєних обвинуваченим ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 ..

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_11 в частині невизнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину за фактами таємного викрадення грошових коштів в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_12 , та вину пов`язану з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних автоматизованих електронних комунікаційних мереж, оскільки в грудні місяці 2022 року він користувався мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 з дозволу потерпілого.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_11 щодо відсутності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні за епізодами таємного викрадення грошових коштів в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_12 , та вину пов`язану з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних автоматизованих електронних комунікаційних мереж. Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 в цій частині не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням, оскільки вона повністю суперечить позиції потерпілого ОСОБА_7 , котра викладена в протоколі від 20 грудня 2022 року про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_7 , про вчинені відносно нього кримінальні правопорушення в період з 06 грудня 2022 року по 14 грудня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_11 з використанням належного потерпілому мобільного телефону, при незаконному заволодінні грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 /том №2, а.к.п. 97/. Крім того в заяві від 15 серпня 2024 року, поданої потерпілим ОСОБА_7 до суду, потерпілий ОСОБА_7 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_11 справедливе покарання. /том №2, а.к.п. 216/.

Також обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пов`язаному з таємним викраденням золотої обручки в в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_9 , пояснивши при цьому, що дану золоту обручку він здав в ломбард, а отримані грошові кошти витратив на особисті потреби, оскільки потерпілий ОСОБА_9 подарував йому дану золоту обручку. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 доводив, що дана золота обручка не була ним викрадена у потерпілого ОСОБА_9 , а була подарована йому /тобто обвинуваченому ОСОБА_11 / потерпілим ОСОБА_9 .

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_11 щодо відсутності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні за епізодом таємного викрадення золотої обручки в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_9 .

Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 в цій частині не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням, оскільки вона повністю суперечить позиції потерпілого ОСОБА_9 , котра викладена в заяві від 18 лютого 2023 року потерпілого ОСОБА_9 , з якою він звернувся до посадової особи органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_12 та просив притягнути до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_11 , котрий в першій половині грудня місяця 2022 року, із кімнти №11 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що рощташований за адресою: АДРЕСА_2 викрав належну йому /тобто потерпілому ОСОБА_9 / золоту обручку. /том №2, а.к.п. 95/. При цьому суд вбачає спробу обвинуваченого ОСОБА_11 , при формуванні його позиції за даним епізодом, при невизнанні вини у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованому йому за обвинувальним актом при викраденні золотої обручки потерпілого ОСОБА_9 , моделювати в судовому засіданні конструкцію недоведеності його вини, використовуючи виниклу ситуацію, пов`язану із смертю потерпілого ОСОБА_9 , котрий був військовослужбовцем Збройних Сил України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пов`язаному з незаконним заволодінням велосипеда в грудні місяці 2022 року у потерпілого ОСОБА_8 , пояснивши при цьому, що з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 , що виразився в переконанні потерпілого в добропорядності своїх намірів, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / попросив у потерпілого ОСОБА_8 , спортивний велосипед марки «Frejus», у тимчасове користування, заздалегідь усвідомлюючи, що не збираються його повертати потерпілому. При цьому потерпілий ОСОБА_8 , сам добровільно передав свій велосипед марки «Frejus» йому /тобто обвинуваченому ОСОБА_11 / Після чого, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / здав даний велосипед марки «Frejus» в ломбард, отримавши за нього грошові кошти в розмірі однієї тисячі гривень. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 доводив, що дані його умисні дії не містять складу кримінального правопорушення, оскільки вартість даного велосипеда за ломбардною оцінкою становить одну тисячу гривень. В зв`язку з чим, він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / не погоджується з вартістю даного велосипеда потерпілого ОСОБА_8 , котра в обвинувальному акті вказана, як 4100 гривень. Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_11 щодо відсутності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні при незаконному заволодінні спортивним велосипедом потерпілого ОСОБА_8 . Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 в частині вартості даного велосипеда потерпілого ОСОБА_8 , яка на думку обвинуваченого ОСОБА_11 складає одну тисячу гривень, не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням, оскільки вона повністю суперечить висновку судової товарознавчої експертизи №337/23 від 19 січня 2023 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду марки «Frejus» чоловічого типу, у технічно справному стані, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 19 січня 2023 року становила 4100 гривень. /том №2, а.к.п. 62 - 65/. Дана судова товарознавча експертиза №337/23 від 19 січня 2023 року, проведена у повній відповідності до Закону України №4038 - ХІІ від 25 лютого 1994 року «Про судову експертизу», на підставі постанови від 16 січня 2023 року органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження. /том №4, а.к.п.1/.

Згідно з постановою слідчого про призначення судової товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні, об`єктом дослідження був велосипед марки «Frejus» чоловічого типу, у технічному стані, бувший у використанні.

Для проведення експертного дослідження експерту було надано фотозображення велосипеда марки «Frejus», оскільки місце знаходження матеріального об`єкта дослідження, тобто велосипеда марки «Frejus» належного потерпілому ОСОБА_8 , не встановлено.

В якості вихідних даних для експертного дослідження використовувалися відомості, котрі містилися в постанові органу досудового розслідування про призначення судової товарознавчої експертизи, а також дані, які були наявні на фотозображеннях об`єкта дослідження. Дослідження проводилось за результатами співставлення інформаційних даних, отриманих з мережі Інтернет, де визначалося найменування, технічні характеристики, середня ринкова вартість аналогічних об`єктів на ринку України та їх залишкова вартість станом включно до 19 січня 2023 року. Тому даний висновок судової товарознавчої експертизи №337/23 від 19 січня 2023 року, щодо визначення ринкової вартості велосипеду марки «Frejus» чоловічого типу, у технічно справному стані, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, котра станом на 19 січня 2023 року становила 4100 гривень, суд вважає достовірним.

Відповідно до розділу другого «Визначення вартості ненаданого до огляду майна /товару/ згідно з матеріалами справ судово - слідчих органів» методики визначення вартості майна, однією із особливостей проведення досліджень за матеріалами кримінальних і цивільних справ, дуже часто є відсутність об`єктів дослідження. Як вихідні дані для дослідження таких об`єктів використовуються відомості, що знаходяться у матеріалах справи /протоколах допитів, і пояснень обвинувачених, позивачів, відповідачів, свідків тощо/, і у разі відсутності матеріального об`єкта дослідження, слід враховувати його якісні показники, результати порівняльного аналізу показників об`єктів аналогічного асортимаенту, що було і зроблено експертом, при проведенні судової товарознавчої експертизи №337/23 від 19 січня 2023 року. /том №2, а.к.п. 62 - 65/.

На підставі Закону України №3886 - ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», за статтею 190 КК України кримінально карними є дії, якщо вартість викраденого майна перевищує 2 /два/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в 2022 році становило суму в розмірі 2481 гривня.

Не визнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_11 уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, в числі яких є також і тяжкі злочини, в зв`язку з відсутністю у обвинуваченого критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні тяжких злочинів, пов`язаних з таємним викраденням майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 , за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 85 - 87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

Невизнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_11 уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, в зв`язку з відсутністю у обвинуваченого критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні в тому числі тяжких злочинів, пов`язаних з таємним викраденням майна потерпілих.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_11 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактом несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 , що мало місце протягом доби 09 грудня 2022 року, в період часу з 01:24 години до 23:10 години, суд кваліфікує за ч.1 ст.361 КК України як, несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактами несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи з метою таємного викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 , що мали місце 10 грудня 2022 року о 23:00 годині, 11 грудня 2022 року о 15:01 годині, 13 грудня 2022 року о 18:51 годині, суд кваліфікує за ч.2 ст.361 КК України як, несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, вчинено повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактом незаконного заволодіння велосипедом потерпілого ОСОБА_8 , що мав місце в грудні 2022 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 за фактами незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , що мали місце 06 грудня 2022 року на загальну суму 17700 гривень, 11 грудня 2022 року на загальну суму 9500 гривень, 13 грудня 2022 року на загальну суму 3000 гривень, а також за фактом незаконного заволодіння золотою обручкою потерпілого ОСОБА_9 , що мав місце в грудні 2022 року, суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крімінальні провадження в частині обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_11 по епізодам, що вже не містять складів кримінальних правопорушень, в зв`язку з прийняттям Закону України №3886 - ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» були закриті на підставі п.4 - 1 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно до ухвали від 12 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_14 /єдиний унікальний номер судової справи №473/710/23, провадження №1-кп/473/62/2024, том №2, а.к.п. 224 - 227/.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно із ст.67 КК України - в судовому засіданні не встановлено.

Висновок ограну обвинувачення за обвинувальними актами: затвердженим 20 лютого 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, ЄРДР №0001045 від 21 грудня 2022 року /том №1, а.к.п. 1 - 19/ та затвердженим 10 березня 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, ЄРДР №0000169 від 18 лютого 2023 року /том №1, а.к.п. 72 - 78/, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , є рецидив злочинів, в судовому засіданні судом не визнаний, оскільки посилання на рецидив злочину в даних обвинувальних актах, що затверджені прокурором, як на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , не може бути враховане судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Відповідно до ст.34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимості за умисний злочин. Як вбачається з положень ч.4 ст.67 КК України та п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно повторність, яка передбачена у статті чи частини статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої ст.67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Тоді як дії обвинуваченого ОСОБА_11 в даних обвинувальних актах, котрі затверджені прокурором, кваліфіковані за ч.4 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, з кваліфікуючими ознаками повторності, що виключає врахування цієї ознаки ще раз, як обтяжуючої відповідальність у вигляді рецидиву.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , суд враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він має професійну технічну освіту, не працює, є військовозобов`язаним, сімейний стан - не одружений, на утриманні дітей не має, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, задовільно характеризується за місцем проживання, є судимим. /том №2, а.к.п. 66 - 72/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, в тому числі і таких, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами проти власності, відсутність обставин, які б пом`якшували, або б обтяжували йому покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_11 повинно бути призначено основне покарання у виді позбавлення волі, за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд застосовує вимоги та приписи ч.1 ст.71 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_14 від 06 жовтня 2022 року /єдиний унікальний номер справи №473/2022/22, провадження №1-кп/473/220/2022/, яким його було визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та засуджено за сукупністю кримінальних правопорушень до позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, із звільненням його від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 02 /два/ роки. /том №2, а.к.п. 242 - 244/.

При призначенні основного виду покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує, що ним вчинено ряд тяжких злочинів повторно, відносно потерпілих, котрі є військовослужбовцями Збройних Сил України, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, та є вирішальним фактором при обранні виду та міри основного покарання обвинуваченому.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_11 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /том №2, а.к.п. 57, 58 - 59/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. /том №1, а.к.п. 241, том №2, а.к.п. 61/.

Підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , котрий утримується під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_15 », при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за даними статтями:

-за ч.1 ст.361 КК України в виді обмеження волі строком на 02 /два/ роки,

-за ч.2 ст.361 КК України в виді позбавлення волі строком на 02 /два/ роки,

-за ч.2 ст.190 КК України в виді позбавлення волі строком на 03 /три/ роки,

-за ч.4 ст.185 КК України в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років 06 /шість/ місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_11 основне покарання в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років 06 /шість/ місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_14 від 06 жовтня 2022 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/2022/22, провадження №1-кп/473/220/2022/, та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначити основне покарання в виді позбавлення волі строком на 06 /шість/ років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою, обчислюючи строк відбування основного покарання з 02 вересня 2025 року, тобто з моменту ухвалення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 25 грудня 2023 року по 01 вересня 2025 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 - VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: DVD - R диск моделі «Verbatim» на котрому містится інформація з банківською таємницею АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - зберігати в матеріалах кримінального провадження. /том №2, а.к.п. 57/.

Процесуальну витрату на залучення експерта, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: НОМЕР_11 , код отримувача ЄДРПОУ: НОМЕР_12 , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100,

- 260 /двісті шістдесят/ гривень за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», висновок №946/23 від 23 лютого 2023 року. /том №1, а.к.п. 241/;

- 220 /двісті двадцять/ гривень за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», висновок №337/23 від 19 січня 2023 року. /том №2, а.к.п. 61/, а всього: 480 /чотириста вісімдесят/ гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1