Справа № 474/894/25
Провадження № 1-кс/474/140/25
УХВАЛА

Іменем України

18.09.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.04.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного 30.01.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України, -

встановив:

12.09.2025р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник) про скасування постанови слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 (далі - слідча ОСОБА_4 ) від 18.04.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного 30.01.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України (далі - оскаржувана постанова).

Скарга обґрунтована тим, що слідча ОСОБА_4 :

- незаконно закрила кримінальне провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст.191 КК України, в діях невідомих осіб;

- не допитала, всупереч вказівкам прокурора та ГСУ МВС України, керівників ПП ВКП Каро та СТОВ Гуляницьке про обставини отримання ними майна КСП ім. Леніна під час розпаювання. Їхні пояснення не є джерелом доказів у кримінальному провадженні, а тому не належними доказами по справі;

- не витребувала, всупереч вказівкам прокурора та ГСУ МВС України, від керівників ПП ВКП Каро та СТОВ Гуляницьке документів щодо отримання ними майна від власників майнових паїв КСП ім. Леніна;

- не встановила, всупереч вказівкам прокурора та ГСУ МВС України, перелік майна, отриманого керівниками ПП ВКП Каро та СТОВ Гуляницьке від власників майнових паїв КСП ім. Леніна;

- не допитала жодного власника майнового паю щодо обставин заволодіння шляхом обману їхніми майновими паями директором ПП ВКП Каро, зазначеними в заяві про злочин від 17.11.2015р.;

- не дала правової оцінки показам потерпілого та головного бухгалтера СГВК Надія ОСОБА_5 щодо самоправного заволодіння майном КСП ім. Леніна керівниками ПП ВКП Каро та СТОВ Гуляницьке;

- не допитала секретаря загальних зборів КСП ім. Леніна ОСОБА_6 щодо обставин проведення їх нібито 23.12.1999р. та завіреного тільки нею одною протоколу з цього приводу;

- не допитала, всупереч вказівкам прокурора та ГСУ МВС України, власників майнових паїв щодо обставин передачі ними майна до ПП ВКП Каро та СТОВ Гуляницьке. Їхні пояснення з цього приводу не є джерелом доказів у кримінальному провадженні;

- не звернулася до суду, всупереч вказівкам ГСУ МВС України, з метою проведення документальної ревізії з урахуванням актів попередньої інвентаризації майна КСП ім. Леніна та довідки про результати перевірки додержання законодавства при реформуванні КСП ім. Леніна, яку складено та завірено прокуратурою Врадіївського району 30.05.2003р.

- не навела жодної очевидної та підтвердженої матеріалами справи підстави закриття кримінального провадження, а також не послалася на установлені фактичні обставини, що стали такими доказами;

- не навела належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібрані в ході досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене скаржник вважає, що слідчою ОСОБА_4 , всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України, не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення та з`ясування всіх обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а тому її постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити, водночас відмовився виступати в судових дебатах та залишив зал судового засідання.

Слідча в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчої не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення ОСОБА_3 , дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

15.01.2015р. скаржник звернувся до Прокурора Миколаївської області ОСОБА_7 із заявою про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191, 356 КК України.

30.01.2015р., за заявою скаржника, внесено відомості до ЄРДР за № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

06.02.2015р. до ЄРДР було внесено відомості за № 0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а саме: за фактом привласнення посадовими особами ПП ВКП Каро в період часу з 1999 по 2013 роки та демонтажу техніки, ВРХ, що належали КСП ім. Леніна, демонтажу башти Рожновського та розукомплектування МТФ в с. Тарасівка Врадіївського району.

В подальшому кримінальні провадження № 0000035 та № 0000046 були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000035.

За результатами проведення досудового розслідування слідча у кримінальному провадженні - заступниця начальника СВ ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_10 (далі - слідча ОСОБА_10 ) постановою від 23.09.2021р. закрила кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 191 КК України.

Ухвалою від 12.01.2022р. слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 скасував постанову від 23.09.2021р. про закриття кримінального провадження.

Скасовуючи постанову слідчої ОСОБА_10 від 23.09.2021р. слідчий суддя встановив таке: ...оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, не відповідає вищевказаним вимогам КПК та ст. 110 цього кодексу, оскільки не містить обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також мотиви, з яких слідчий не прийняв до уваги інші докази, які не узгоджуються з прийнятими ним або суперечать їм.

Залишилися невиконаними і вказівки прокурора та ГСУ наявні в матеріалах провадження, в тому числі і щодо встановлення переліку отриманого співвласниками майна та його місцезнаходження, щодо проведення документальної ревізії.

Крім того резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає її вступній частині, так як висновки щодо попередньої правової кваліфікації такого, у кожній з цих частин є різними.

До того ж резолютивна частина постанови повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні висновки, що випливають з встановлених обставин, викладених у мотивувальній її частині, в тому числі щодо конкретної особи в діях якої відсутній склад злочину, однак при викладенні резолютивної частини постанови слідча не визначалася з особою у діях якої відсутній склад кримінального правопорушення....

Постановою 15.06.2022р. слідча ОСОБА_10 повторно закриває кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України.

При цьому слід відмітити, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту постановлення слідчим суддею ухвали від 12.01.2022р. про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23.09.2021р. і до постановлення постанови про закриття кримінального провадження від 15.06.2022р., органом досудового розслідування не вчинялося жодних процесуальних дій та не здійснювалося жодних слідчих (розшукових) дій.

Ухвалою від 19.10.2022р. слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 скасував постанову від 15.06.2022р. про закриття кримінального провадження.

Скасовуючи постанову слідчої ОСОБА_10 від 15.06.2022р. слідчий суддя встановив таке: ...оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, не відповідає вищевказаним вимогам КПК та ст. 110 цього кодексу, оскільки не містить обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в тому числі щодо обставин які є обов`язковими для встановлення наявності (відсутності) складу злочинів за вказаними статтями - об`єкт, об`єктивна сторона суб`єкт, суб`єктивна сторона (форма вини, мета, мотив), наявність (відсутність) шкоди, причинний зв`язок). Не містить вона і мотиви, з яких слідча прийняла до уваги одні докази та не прийняла до уваги інші, які не узгоджуються з прийнятими нею або суперечать їм. Та сама ж постанова містить ототожнюванні посилання на ряд доказів, без визначення їх ідентифікуючих ознак, та їх аналізу, оцінки (договори купівлі-продажу, сертифікати на майнові паї, тощо).

Та, крім того, резолютивна частина постанови повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні висновки, що випливають з встановлених обставин, викладених у мотивувальній її частині, в тому числі щодо конкретної особи в діях якої відсутній склад злочину, однак при викладенні резолютивної частини постанови слідча не визначалася з особою у діях якої відсутній склад кримінального правопорушення....

18.04.2024р. слідча ОСОБА_4 постановляє оскаржувану постанову, якою закриває кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України.

В оскаржуваній постанові слідча ОСОБА_4 перераховує встановленні під час досудового розслідування обставини, на підставі яких робить висновок про відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому слід відмітити, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту постановлення слідчим суддею ухвали від 19.10.2022р. про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 15.06.2022р. і до постановлення постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2024р., органом досудового розслідування не вчинялося жодних процесуальних дій та не здійснювалося жодних слідчих (розшукових) дій.

Встановив вказані обставини приходжу до такого висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

При цьому у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення про закриття кримінального провадження повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, закриваючи останнє, слідча ОСОБА_4 не дотрималася вищевказаних приписів кримінального процесуального законодавства як і належної правової процедури під час здійснення досудового розслідування.

Оскаржувана постанова обґрунтована та мотивована виключно перерахуванням встановлених під час досудового розслідування обставин. При цьому слідча ОСОБА_4 не дає оцінку вказаним обставинам та доказам здобутим під час досудового розслідування, слідча не обґрунтовує чому вона приймає до уваги одні докази та відхиляє інші докази. В постанові жодним чином не обумовлено чому саме та на підставі яких встановлених обставин слідча ОСОБА_4 дійшла висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Слідча ОСОБА_4 лише констатує факт відсутності складу кримінального правопорушення не обґрунтовуючи та не мотивуючи жодним чином своє рішення.

Також слід зазначити, що у своїй заяві, на підставі якої було відкрите кримінальне провадження, скаржник чітко вказує на осіб, які, на його думку, були причетні до вчинення кримінального правопорушення. Однак, не зважаючи на вказане, слідча ОСОБА_4 закриває кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях невстановлених осіб.

Окремо слід наголосити, що слідчим суддею ОСОБА_11 під час розгляду скарги на постанову від 23.09.2021р. про закриття кримінального провадження також встановлено невиконання органом досудового розслідування вказівок прокурора та ГСУ, наданих в межах кримінального провадження. В той же час, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту постановлення слідчим суддею ОСОБА_11 ухвали від 12.01.2022р. і до моменту постановлення слідчою ОСОБА_4 оскаржуваної постанови від 18.04.2024р., органом досудового розслідування не вчинялося жодних процесуальних дій та не здійснювалося жодних слідчих (розшукових) дій.

Про вищевказані недоліки досудового розслідування також вказував слідчий суддя ОСОБА_11 скасовуючи постанови слідчої ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження від 23.09.2021р. та 15.06.2022р. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, встановленні слідчим суддею ОСОБА_11 порушення слідчою ОСОБА_10 приписів кримінального процесуального законодавства, не взяті до уваги та не враховані слідчою ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що встановленні під час розгляду скарги обставини ставлять під сумнів будь-які результати проведеного досудового дізнання, а тому не має необхідності окремо давати оцінку по кожному твердженню скарги.

Таким чином скарга в цілому є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.04.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного 30.01.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.04.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного 30.01.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 19 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1