Справа № 151/865/24
Провадження №11-кп/801/332/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000190 від 22.11.2024 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 16.12.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Чечельник Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, із професійно-технічною освітою, раніше судимого 19.07.2024 вироком Чечельницького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.07.2024 у виді 128 годин громадських робіт, переведену відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в 16 днів пробаційного нагляду, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 16 (шістнадцяти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.07.2024 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37, ст. 38, ч. 3 ст. 40 КВК України ухилився від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт. Зокрема, засуджений ОСОБА_7 , який з 22.08.2024 перебуває на обліку в Гайсинському районному секторі №4 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, як засуджений до покарання у виді громадський робіт, систематично (більше двох разів протягом місяця) не виходив на громадські роботи.

Так, ОСОБА_7 , будучи 13.09.2024 особисто ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, що підтверджується довідкою про проведення бесіди від 13.09.2024 та підпискою ОСОБА_7 від 13.09.2024, згідно розпорядження Чечельницької селищної ради № 32 від 13.09.2024 та розроблених графіків на листопад - грудень 2024 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив 28 невиходів на громадські роботи до комунальної установи "Добробут" Чечельницької селищної ради без поважних причин, а саме: 01.11.2024, 04.11.2024, 05.11.2024, 06.11.2024, 07.11.2024, 08.11.2024, 11.11.2024, 12.11.2024, 13.11.2024, 14.11.2024, 15.11.2024, 18.11.2024, 19.11.2024, 20.11.2024, 21.11.2024, 22.11.2024, 25.11.2024, 26.11.2024, 27.11.2024, 28.11.2024, 29.11.2024, 02.12.2024, 03.12.2024, 04.12.2024, 05.12.2024, 06.12.2024, 09.12.2024 та 10.12.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку; і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до комунальної установи "Добробут" Чечельницької селищної ради без поважних причин, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши 128 годин громадських робіт із 200 годин, призначених йому вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.07.2024.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_7 призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.07.2024 у виді 1 року 16 днів пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч.3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. В іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор вказує, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду не поклав на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, які мають бути покладені в обов`язковому порядку.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

З вироку суду вбачається, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зі змінами в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді пробаційного нагляду судом не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У ч. 3 цієї статті передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на засудженого до пробаційного нагляду.

З аналізу вказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою у випадку призначення особі покарання у виді пробаційного нагляду щодо покладення обов`язків, наведених у п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а не покладення на засудженого до пробаційного нагляду таких обов`язків вважається неправильним застосуванням матеріального закону.

Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 від 16.12.2024 та призначаючи йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду, Чечельницький районний суд Вінницької області не поклав на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим у разі призначення такого виду покарання, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність (ст. 59-1 КК України), що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання і ухвалити новий вирок на підставі положень ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Чечеьницького районного суду Вінницької області від 16.12.2024 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_7 призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.07.2024 у виді 1 року 16 днів пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4