Справа180/1699/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене 14.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, із середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.07.2025 приблизно о 21:00 годині перебували поблизу вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 почав кликати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб поспілкуватись з останнім.

У цей же час та місці, вхідні двері вищевказаної квартири відчинила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Після чого, ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_6 , про те, чи є ОСОБА_5 вдома, та остання відповіла, що ОСОБА_5 вдома. У цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел на порушення недоторканності житла особи, шляхом незаконного проникнення до приміщення вищевказаної квартири, у якій проживає ОСОБА_5 та яка перебуває у фактичному постійному користуванні у ОСОБА_5 , з метою порозмовляти з останнім.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на порушення недоторканності житла особи, ОСОБА_3 09.07.2025 приблизно о 21:00 годині, діючи умисно, незаконно, без дозволу ОСОБА_5 та всупереч його волі, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, у момент коли ОСОБА_6 відійшла вбік від вхідних дверей, зайшов через відчинені вхідні двері до приміщення коридору квартири АДРЕСА_3 , незаконно проникнувши таким чином до житла особи, чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України - як порушення недоторканності житла особи.

Крім того, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.07.2025 приблизно о 21:00 годині, коли він перебував у приміщенні коридору квартири АДРЕСА_3 , виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , адже на думку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження його дядьку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 09.07.2025 приблизно о 21:00 годині знаходячись у коридорі квартири АДРЕСА_3 , побачив поруч з вхідними дверима до вищевказаної квартири лопату з дерев`яним держаком, яку й взяв до правої руки.

Після чого, ОСОБА_3 зайшов до кухні та підійшов до ОСОБА_5 , який в цей час сидів на стільці, і умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці лопату, наніс два удари дерев`яним держаком у ліву завушну область голови ОСОБА_5 .

Після вищевказаного, ОСОБА_5 почав закривати свою голову обома руками, а ОСОБА_3 умисно наніс ще два удари дерев`яним держаком господарчої лопати, яку він тримав у правій руці, по передпліччям обох рук ОСОБА_5 .

Далі, продовжуючи реалізувати свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 переклав господарчу лопату до лівої руки та наніс два удари кулаком правої руки у ліву область грудної клітини ОСОБА_5 .

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна у лівій завушній області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 295 - Е від 25.07.2025, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 за № 6.

Органом досудового розслідування та прокурора дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_9 із заявою, в якій беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_5 також надав прокурору відповідну заяву про те, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

З урахуванням позиції обвинуваченого та потерпілого, прокурор звернулася до суду з обвинувальним актом, в якому клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що вимоги КПК України виконано, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає встановленою та доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, та кваліфікує його дії:

за ч.1 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження;

за ч.1 ст.162 КК України - як порушення недоторканності житла особи.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Санкція ч.1 ст.162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимостей в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, характеризується позитивно, вину свою під час досудового розслідування визнав, надав зізнавальні показання, зазначив, що має неофіційні підробітки та заощадження, тому просив суд призначити покарання у виді штрафу, максимальна сума якого йому відома та він може штраф сплатити.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Кримінальними проступками матеріальної шкоди не завдано.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкціями ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, з урахуванням положень ст.70 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Матеріальної шкоди кримінальними проступками не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч.1 ст.162 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ: господарча лопта, передана на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 2551 - повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1