печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшої слідчої в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001817 від 03.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перм РФ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 332КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернулась із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.07.2025, більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на усунення перешкод у незаконному переправленні невстановленої кількості військовозобов`язаних осіб через державний кордон України.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 07.07.2025 ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій злочинний умисел шляхом сприяння таким особам у набутті надуманого статусу водіїв фіктивної фізичної особи - підприємця - перевізника для подальшого використання в системі «ЄКІС «Шлях» з метою безперешкодного виїзду через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, але не пізніше 07.07.2025, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленими особами, які залучили останнього для виконання окремих визначених йому функцій.

Так, ОСОБА_4 та невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, організували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод.

23.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в пособництві у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 17.07.2025;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 17.07.2025;

-протоколом огляду учасника та вручення грошових коштів від 07.07.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 08.07.2025;

-протоколом огляду речей и документів 08.07.2025;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , від 10.07.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.07.2025;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2025;

-іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування, які на цьому етапі не підлягають розголошенню відповідно до ст. 222 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час згідно з встановленими фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, які інкриміноване ОСОБА_4 він безпосередньо сприяв виготовленню документів, які були підставою для виїзду за кордон іншими особами, має зв`язки з особами, які здійснюють переправлення осіб через державний кордон України, а тому може в будь який час виїхати за кордон з метою переховування від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим підозрюваний перешкоджатиме встановленню істини по справі, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на даний час перевіряється причетність ОСОБА_4 до вчинення інших аналогічних за своїм складом кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим останній може вчиняти дії, спрямовані на знищення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення фактичних обставин, що вказує на існування ризика, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на свідків (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 особисто знайомий з невстановленими особами, які залучені до процесу виготовлення неправдивих документів і може впливати на них та інших осіб, з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час установлено, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення з корисливих мотивів і може бути причетний до інших аналогічних фактів, що вказує на системний характер та може продовжити такі протиправні дії з корисливих мотивів.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не відповідає тяжкості вчиненню кримінального правопорушення та не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження найбільш доцільним буде обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити з метою забезпечення виконання належної поведінки підозрюваним.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що підозра необґрунтована, а ризики, заявлені стороною обвинувачення - не доведені. Зауважили на тому, що ОСОБА_4 не порушував процесуальну дисципліну, сам подав клопотання про його допит, а також клопотання про здачу закордонного паспорту. Також зазначили, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, він одружений та має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий. З огляду на вищевикладене просили відмовити у задоволенні клопотання.

Також захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про передачу ОСОБА_4 на поруки. Присутній в судовому засіданні ОСОБА_11 надав суду заяву та особисто підтвердив своє бажання взяти на поруки ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених підозрюваним його захисником та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_4 в пособництві у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, та сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 КК України.

Досліджені в судовому засіданні докази обґрунтованості пред`явленої підозри є вагомими та достатніми для того, щоб слідчий суддя прийшов до висновку, що інформація, яка зазначена у повідомленні про підозру містить в собі конкретне та зрозуміле визначення підозри з посиланням на кваліфікацію відповідно до діючого кримінального законодавства України з посиланням на конкретно визначені докази, перелік яких вказаний у повідомленні про підозру.

Згідно ст. 177 КПК України, слідчий суддя при обранні міри запобіжного заходу зобов`язаний установити обґрунтованість предявленої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави уважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того слід зазначити, що за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого судом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме особистої поруки, сторона захисту своє клопотання обґрунтовує тим, що суд повинен враховувати міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця роботи та постійного місця проживання, репутацію підозрюваного та його позитивні характеристики, а також клопотання ОСОБА_12 про прийняття рішення про взяття його на особисту поруку.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно ч. 2 ст. 180 КПК України, кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Тягар доказування обставин, що свідчать про те, що особи які виявили бажання стати поручителями заслуговують на довіру або особливу довіру, а також обставин, що свідчать про фінансову спроможність вказаних осіб сплатити грошове стягнення у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань, покладається на сторону кримінального провадження, що заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді поруки.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки ОСОБА_12 за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 не може бути дієвим та не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків. По суворості запобіжних заходів особиста порука є одним з найм`якіших, а ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється. Посилання сторони захисту на відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та реєстрації, міцність соціальних зв`язків, сімейний стан та наявність роботи, не виключають наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на обставини вчинення злочину, а також його наслідків та вказане у сукупності з іншими даними по справі не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого. Вказане в даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не спростовано тверджень прокурора, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного на час вчинення зазначеного правопорушення та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку слідчого судді, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків, але наданими матеріали не встановлено підстав вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України. Даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчому судді не надано, тому застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну його поведінку та виконання процесуальних рішень у справі, а встановлення заборони залишати місце проживання і обмежень, передбачених ст. 194 КПК України, будуть сприяти виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та рішень у справі, а також запобігати спробам переховуватися від суду та впливати на потерпілого та свідків.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку за доцільне частково задовольнити клопотання застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід зможе, на думку слідчого судді, запобігти встановленим ризикам, а встановлені обставини свідчать про наміри органу досудового розслідування не допустити ризики, які б підривали таке розслідування, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Керуючись ст.ст. 176-178, 180, 181, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання старшої слідчої в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001817 від 03.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною з 23:00 години до 06:00 години наступного дня залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру та покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на особисту поруку - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 23.09.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1