Провадження №: 1-кп/755/1600/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 03 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :

29 серпня 2025 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений акт отриманий складом колегії суддів: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, у тому числі, послався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Крім того, прокурор просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які дають підстави вважати, що останній може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціїз приміщення ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, підтримав клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, висловив спільну з підзахисним позицію, не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, не заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з тим просив перевести його підзахисного до Київського слідчого ізолятора для безпосередньої його участі у судовому засіданні та можливості надання йому належної правової допомоги.

Вислухавши думку прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, складений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства України.

Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.

Порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 03 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

Справу розглядати відповідно до вимог ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні; 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується, відповідно до вимог ст.12 КК України, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зав`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, також те, що у державі введено військовий стан та існують непідконтрольні державі території; те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та конкретні обставини кримінального провадження, тому колегія суддів вважає за доцільне обрати на стадії підготовчого судового засідання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним, покладених процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 судом, на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того, відповідно до вимог абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені вимогами ст. 177 та ст. 178 КПК України, з урахуванням вимог абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідча суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 03 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вулиця Пластова, 3, 12 вересня 2025 року о 11 годині 30 хвилин.

Справу розглядати відповідно до вимог ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_4 - 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, тобто до 02 листопада 2025 року (включно), без визначення суми застави.

Утримувати ОСОБА_4 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали в частині забезпечення утримання ОСОБА_4 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» доручити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» та начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала суду у частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3