печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000077 від 11.01.2024,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000077 від 11.01.2024 про арешт майна з метою збереження речових доказів, а саме: накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним; заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерського окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 11.01.2024 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в стані сильно виражених гнильних змін.

Крім, того 10.01.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в стані сильно виражених гнильних змін. За даним фактом, слідчим відділом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 11.01.2024 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З метою встановлення причини смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000077 слідчим 11.01.2024 призначено судово-медичну експертизу, проведення котрої доручено КМКБ СМЕ.

Відповідно до висновку експерта № 012-05-183-2024 від 01.03.2024 на момент судово-медичного дослідження труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у стані різко виражених гнильних змін із порушенням структури внутрішніх органів, у зв`язку з чим встановити причину смерті неможливо.

Ступінь вираженості пізніх трупних явиш може свідчити про давність настання смерті ОСОБА_4 приблизно за 7-10 днів до судово-медичного дослідження трупа.

За попередніми результатами розслідування обставин смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленими на даний час, органом досудового розслідування висунуто рівновірогідні версії смерті останньої, як природня, так і насильницька, зокрема з метою заволодіння майном ОСОБА_4 .

Також, на даний час у слідства є достатньо підстав вважати, що об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , можуть виступати об`єктами злочину.

Об`єкт нерухомого майна (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування квартири від 08.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованого у реєстрі за №1157.

Враховуючи викладене вбачається, що об`єкт нерухомості (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є можливим предметом незаконного посягання, оскільки власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та причина смерті у зв`язку із тривалістю перебування трупа в квартирі та гнильними змінами не встановлена, тому на даний час в ході триваючого досудового розслідування та очікування на результати призначених експертиз неможливо однозначно стверджувати про відсутність насильницьких обставин настання смерті ОСОБА_4 .

11.01.2023 постановою слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві об`єкт нерухомого майна (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000077.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, з наведених у ньому підстав, та просив задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Так, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідуються у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування ризиків відчуження, знищення, спотворення речових доказів у кримінальному провадженні є цілком обґрунтованими.

Викладене в клопотанні про арешт майна переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно, а саме: на об`єкт нерухомого майна (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідки накладеного арешту для третіх осіб, клопотання в частині заборони розпорядження зазначеним нерухомим майном задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000077 від 11.01.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1