Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2888/25

Номер провадження: 1-кс/511/962/25

02.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотанняслідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000591 від 21 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України,про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

Учасники розгляду клопотання:

слідчий ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

власник майна ОСОБА_6

представник власника майна адвокат ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обгрунтування клопотання сторони обвинувачення.

До чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21 серпня 2025 року біля 12 години 30 хвилин на околиці села Новопетрівка Роздільнянського району Одеської області невідомі особи здійснюють незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, а саме глини.

За вказаним фактом відомості до ЄРДР було внесено за № 0000591 від 21 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України.

Під ча с проведення огляду місця події за вказаним фактом, в період часу з 12 години 40 хвилин по 14 годину 10 хвилин, який проводився на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться на відстані 300 м від останньої вулиці села Новопетрівка Роздільнянського району Одеської області, було виявлено та вилучено:

-екскаватор навантажувач ТМ «TARSUS 885», чорно-помаранчевого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , 2023 р.в., н/з НОМЕР_2 , з ковшом, в якому маються залишки корисної копалини, візуально схожої на глину, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-спеціалізований вантажний самоскид ТМ «ЗИЛ 130», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , 1972 р.в., н/з НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в який завантажено корисну копалину, візуально схожу на глину ймовірною вагою 3000 кг;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №1, який відібрано зі схилу кар`єру та упаковано до сейф-пакету №7085340;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №2, який відібрано з ковша екскаватору ТМ «TARSUS 885» та упаковано до сейф-пакету №7085286;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №3, який відібрано з кузова самоскиду ТМ «ЗИЛ 130» та упаковано до сейф-пакету №7085287.

З метою забезпечення збереження зазначеного майна у якості речового доказу, виникла необхідність застосувати до нього заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Старший слідчий відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 підтримала клопотання, просила задовольнити.

ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на екскаватор навантажувач ТМ «TARSUS 885», та спеціалізований вантажний самоскид ТМ «ЗИЛ 130», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , оскільки ОСОБА_6 (далі власника майна) не повідомлено про підозру та в його діях відсутній склад кримінального правопорушення. Про необхідність отримання спеціальних дозволів на проведення таких робіт власник майна не знав, оскільки аналогічні роботи він проводив останні роки. Екскаватор навантажувач ТМ «TARSUS 885» є заставним майном відповідно до Кредитного договору №-КД-4 від 31 жовтня 2023 року. Крім того зазначили, що вказану техніку власник використовує нетільки для здійснення підприємницької діяльності, а також для нужд громади і для зміцнення оброноздатності країни, про що свідчать численні нагороди та подяки.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000591 від 21 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як встановлено слідчим суддею у ході розгляду клопотання, вказане майно було визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого.

З цього приводу слідчий суддя вважає необхідним зауважити, що відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Водночас щодо аргументів власника майна та його представника, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає частина 3 статті 170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатніх фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

З урахуванням наявних матеріалів клопотання, слідчим доведено про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Разом із цим, слідчий суддя при розгляді врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на те, що на переконання слідчого судді, застосування до транспортних засобів арешту у вигляді заборони користування не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Використання власником вказаного майна не спричинить досудовому розслідуванню процесуальних перешкод, однак забезпечить йому, як власнику, право користування ним.

Арешт у вигляді заборони відчуження буде достатнім для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000591 від 21 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України,про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме:

-екскаватор навантажувач ТМ «TARSUS 885», чорно-помаранчевого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , 2023 р.в., н/з НОМЕР_2 , з ковшом, в якому маються залишки корисної копалини, візуально схожої на глину, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-спеціалізований вантажний самоскид ТМ «ЗИЛ 130», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , 1972 р.в., н/з НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти арешт у вигляді заборони користування, відчуження та розпорядження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме:

-корисну копалину, візуально схожу на глину ймовірною вагою 3000 кг;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №1, який відібрано зі схилу кар`єру та упаковано до сейф-пакету №7085340;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №2, який відібрано з ковша екскаватору ТМ «TARSUS 885» та упаковано до сейф-пакету №7085286;

-зразок корисної копалини візуально схожої на глину №3, який відібрано з кузова самоскиду ТМ «ЗИЛ 130» та упаковано до сейф-пакету №7085287.

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1