Справа № 590/582/25
Провадження № 1-кп/590/125/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2025 Ямпільський районний суд Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новгород-Сіверський Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, освіта повна середня, працюючого різноробочим у ФОП ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого.
-за ст.125 ч.1 КК України, суд
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
28 травня 2025 року близько 05:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс два удари долонею лівої руки в ділянку правої щоки та вуха ОСОБА_6 , в результаті чого ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 30.05.2025 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в правій підочній ділянці та на правій вушній раковині.
Тілесні ушкодження у вигляді синців по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 28 травня 2025 року близько 05:00 год. перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 між ним та потерпілою ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів відбувся словесний конфлікт, під час якого він спричинив їй тілесні ушкодження наступним чином: наніс два удари долонею лівої руки в ділянку правої щоки та вуха ОСОБА_6 .. Зазначив, що з його боку це перший випадок такого насильства по відношенню до своєї співмешканки, та в поле зору працівників поліції за фактом домашнього насильства не потрапляв. Розкаюється. Відповідні висновки для себе зробив. Просив суворо не карати.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та його дії суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 125 КК України, виходить із положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, характер і наслідки спричиненого ушкодження, а також дані про особу винного, /який є особою молодого віку 1985 року народження, є осудним, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зі слів обвинуваченого групи інвалідності не має, за місцем мешкання та роботи характеризується виключно позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У ході судового розгляду встановлено, що потерпілій було спричинено легке тілесне ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.
Разом з тим, обвинувачений раніше несудимий, щиро розкаявся у вчиненому, визнав провину повністю, виразив готовність нести відповідальність за скоєне, на утриманні має 4-х малолітніх дітей, що розцінюється судом як обставини, що пом`якшують покарання (ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Ураховуючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 125 КК України в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі, оскільки, на думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Щодо оцінки наявність підстав для застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема щодо забезпечення безпеки потерпілої, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Судом встановлено, що:
обвинувачений не вчиняв повторних актів насильства, що загрожували життю чи здоров`ю потерпілої, в поле зору правоохоронних органів за фактом домашнього насильства потрапив вперше;
потерпіла не повідомляла про загрозу своєму життю чи безпеці під час судового розгляду;
обвинувачений не ухилявся від участі у судовому процесі та не намагався перешкодити досудовому розслідуванню;
є можливість забезпечити безпеку потерпілої без застосування заходів, передбачених ст. 91-1 КК України;
обвинувачений не потребує у додатковому контролі з боку держави за його поведінкою, а штраф як захід майнового характеру буде достатнім та ефективним з погляду досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, у цій справі не є необхідним, і призначене покарання без таких заходів відповідає вимогам закону та цілям кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510,00 грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Ямпільський районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1