Справа № 201/5509/25
Провадження № 1-кс/201/2036/2025
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

за участю потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001339 від 19.07.2024 за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що під час досудового розслідування було допитано ОСОБА_4 в якості потерпілої, яка пояснила, що на початку 2021 року їй знадобились кошти для проведення операції на очах, але коштів не було. Тому вона звернулась за допомогою до ОСОБА_6 , який навчався разом з її сином ОСОБА_7 . ОСОБА_6 запропонував надати кошти у борг, за умови складання фіктивного договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як залогу. Потерпіла погодилась та разом із своїм сином 27.05.2021 підписала договір у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , в результаті чого частку квартири передала ОСОБА_6 . ОСОБА_4 очікувала кошти до 2024 року, але так і не отримала.

Допитано сина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в якості свідка, який пояснив, що разом з мамою звернувся до ОСОБА_6 за допомогою для отримання коштів в борг. ОСОБА_6 запропонував надати кошти у борг, за умови складання фіктивного договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 як залогу. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 27.05.2021 підписав договір у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , в результаті чого частку квартири передав ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_6 , отримавши всю квартиру, звернувся до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 з прохання надати кошти в борг в розмірі 17 000 доларів США під залог квартири, що передали Рабунові. ОСОБА_9 погодився та 03.12.2021 разом з колишньою дружиною ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 у нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 в результаті чого ОСОБА_6 переписав квартиру ОСОБА_12 на ОСОБА_10 .

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі договору купівлі продажу, ВЕВ №260990 реєстр 4594, 08.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі договору купівлі продажу, ВЕВ №260990 реєстр 4594, 08.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .

Проте ці записи погашені 27.05.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , внесено новий запис на підставі договору купівлі продажу квартири серія та номер 823 виданий 27.05.2021, бланк НРВ 834337.

03.12.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 внесено новий запис про право власності - на підставі договору купівлі продажу квартири серія та номер 5127 від 03.12.2021, власник ОСОБА_10 .

Згідно показів потерпілої, кошти за вищевказану квартиру вона не отримувала, підписала фіктивний договір купівлі-продажу під тиском ОСОБА_6 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, установлено, що ОСОБА_10 є власником.

Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав, просив задовольнити.

Потерпіла також просила клопотання задовольнити, надавши аналогічні пояснення. Зазначила, що кошти від ОСОБА_6 вона не отримала.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника.

Під час розгляду клопотання установлено, що у провадженні слідчого відділення ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001339 від 19.07.2024 за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Як видно із матеріалів клопотання, під час досудового розслідування було допитано ОСОБА_4 в якості потерпілої та її сина ОСОБА_7 , які пояснили про те, що ОСОБА_6 для надання коштів у борг запропоновував укласти фіктивний договір на його користь квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , на що вони погодилися, але коштів не отримали.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, установлено, що ОСОБА_10 є власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2021.

Поставною слідчого від 05.05.2025 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 - визнана згідно ст. 98 КПК України речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи те, що квартиравідповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для накладення арешту на зазначено майно з метою забезпечення речового доказу, та заборони користування, відчуження, розпорядження зазначеною квартирою, а також заборони вчинення реєстраційних дій та правочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - з метою збереження речових доказів, заборонивши відчуження, розпорядження.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії стосовно приватизації або набуття права власності на майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала є підставою для внесення уповноваженим органом реєстрації прав на нерухоме майно відповідних відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений та оголошений 09 травня 2025 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1