Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9316/25
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000394 від 25.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23 червня 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000394 від 25.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що старший солдат військової служби за контрактом, солдат ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вимог ст. ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, «Список №2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, незаконно придбала та для подальшого вживання, без мети збуту, незаконно зберігала у кишені кофти, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Івана Виговського, 13 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,167 г, до її виявлення та вилучення працівниками поліції 25.05.2025 під час затримання останньої за адресою: м. Київ, вул. Івана Виговського, 13.

Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_2 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за її відсутності, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Разом з цим, судом встановлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Оцінивши сукупність зібраних під час дізнання доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведена подія кримінального правопорушення, місце, час, спосіб та наслідки його вчинення, а також форма вини та мотиви вчинення обвинуваченим кримінального проступку.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд ураховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком;

- особу винної, зокрема її вік на час вчинення кримінального проступку (50 років), матеріальний та сімейний стан, а також те, що вона не має судимості, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, офіційно працює;

- наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та відсутність обставин, що його обтяжують.

Крім того під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченій судом ураховано:

- прохання ОСОБА_2 , викладене нею в заяві щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, про призначення їй покарання в вигляді штрафу.

Разом з цим, у своїй заяві ОСОБА_2 зазначила про те, що при призначенні покарання вона покладається на рішення суду у повному обсязі.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги те, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає альтернативні види покарання, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд ураховує, що досягнення мети запобігання вчиненню кримінальних правопорушень самим засудженим відбувається шляхом такого впливу покарання на винного, який позбавляє його можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Такого результату може бути досягнуто самим фактом його засудження і тим більше - виконанням покарання, коли засуджена особа поставлена в такі умови, які значною мірою перешкоджають або повністю позбавляють її можливості вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачена офіційно працює.

З огляду на викладене, ураховуючи індивідуальні особливості вчиненого обвинуваченою діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також відомості, які характеризують обвинувачену, зокрема її вік та наявність у неї офіційного заробітку, а також те, що вона вчинила кримінальне правопорушення вперше, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою засудженою, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Розглянувши питання про долю речових доказів, суд, керуючись вимогами ст. 100 КПК України, вирішив:

- амфетамін, масою 0,167 г, що після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету, та згідно з постановою дізнавача від 13 червня 2025 року визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Розглянувши питання щодо відшкодування процесуальних витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку, вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме:

- 3565 грн 60 коп. - витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 10 червня 2025 року №СЕ-19/111-25/32520-НЗПРАП у кримінальному провадженні №0000394 від 25.05.2025.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 не застосовувався.

Ураховуючи викладе, керуючись ст. 368-371, 373-374, 381-382, 392-395, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази: амфетамін, масою 0,167 г, що після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету, та згідно з постановою дізнавача від 13 червня 2025 року визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, а саме: 3565 грн 60 коп. - витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 10 червня 2025 року №СЕ-19/111-25/32520-НЗПРАП.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, згідно з якими цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1