Справа №463/5759/25
Провадження №1-кс/463/5805/25
У Х В А Л А

про арешт майна

25 червня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001185 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні водія ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Подане клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001185 від 23 червня 2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідування цього кримінального провадження встановлено, що 23 червня 2025 року близько 10:14 по вулиці Зелена, поблизу будівлі № 109, в місті Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участі автомобіля марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якої вказана пішохід отримала тілесні ушкодження.

Слідчий вказує, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 червня 2025 року виявлено та вилучено автомобіль марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження визнано речовим доказом. Зазначає, що на даний час існує необхідність у призначенні та проведенні судових експертиз по вказаному автомобілю, для чого буде необхідно доступ до його огляду в тому ж стані, що і після вилучення із місця події. Враховуючи, вищенаведене, з метою недопущення відчуження власником чи користувачем вищевказаного транспортного засобу, знищення можливих слідів злочину, що в подальшому не дасть можливість провести ряд необхідних судових експертизи, а також для встановлення всіх обставин події, просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, разом з клопотанням про арешт майна подав заяву про розгляд такого без його участі, згідно з якою клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання також не з`явився, неприбуття такого у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Львівським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001185 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, розпочатого за фактом ДТП, що відбулося 23 червня 2025 року близько 10:14 по вулиці Зелена, поблизу будівлі № 109, за участі автомобіля марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якої пішохід отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 червня 2025 року, під час проведення такого було вилучено автомобіль FIAT ТІРО, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24 червня 2025 року автомобіль марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001185 від 23 червня 2025 року.

Відтак сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в тому числі задля проведення судових експертиз.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речового доказу.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню вказаного речового доказу, який може бути знищений або відчужений, а також може привести до знищення слідів вчинення кримінального правопорушення на даному речовому доказі у разі проведення ремонтно-відновлюваних робіт такого власником.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речового доказу, який може бути знищений чи відчужений, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль, а саме заборони користування та розпоряджання таким.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження на автомобіль марки FIAT модель ТІРО реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні водія ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1