Справа № 496/2018/25
Провадження № 1-кс/496/758/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка Одеської області матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця тимчасово вилученого майна в особі ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт в частині заборони користування, із автомобіля марки «Mitsubushi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , однак перебував в користуванні ОСОБА_5 , на який ухвалою слідчої судді накладено арешт.

Клопотання, обґрунтовує тим, що за наявною у представника власника тимчасово вилученого майна інформацією було проведено усі необхідні дії з належним йому автомобілем, що в свою чергу виключає подальше його утримання на штрафному майданчику. У зв`язку з чим, представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою.

Слідчий до судового засідання не з`явився, проте надав заперечення на клопотання про скасування арешту, заперечує щодо зняття арешту з автомобілю у зв`язку з тим, що станом на теперішній час здійснюються заходи щодо встановлення причетності власника вказаного вище транспортного засобу ОСОБА_4 до вищевказаного кримінального правопорушення, а тому не виключено що вказаний вище транспортний засіб може підлягати спеціальній конфіскації.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заперечення на клопотання слідчого, у якому вказав, що сторона захисту не погоджується з твердженням сторони обвинувачення. Зазначив, що автомобіль марки «Mitsubushi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд у межах кримінального провадження не має повноважень застосувати спеціальну конфіскація майна, яке є спільною сумісною власністю, вирішуючи при цьому спір щодо належності такого майна

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2025 року, за матеріалами кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України накладено арешт у тому числі на: автомобіль марки «Mitsubushi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , однак перебував в користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Відповідно до вказаної ухвали, у зв`язку з тим, що зазначене майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Із наданих адвокатом ОСОБА_3 доказів вбачається, що автомобіль марки «Mitsubushi Pajero» є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як такий, що придбаний у шлюбі.

Слідчий зазначає, що наразі здійснюються заходи щодо встановлення причетності власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 до вищевказаного кримінального правопорушення.

Оскільки згідно із запереченнями слідчого потреба у подальшому арешті автомобіля обґрунтовується виключно можливістю подальшої спеціальної конфіскації майна, а потреба у здійсненні подальших слідчих дій із автомобілем відсутня, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині скасування заборони користування із збереженням заборони розпорядження та відчуження є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Водночас слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання заявника в частині вимоги передання автомобіля «Mitsubushi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання адвокату ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 квітня 2025 року у справі № 496/2018/23 в частині заборони користування автомобілем марки Mitsubushi Pajero чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1