У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу представника ТОВ «МЕТІПОЛ ТРЕЙД» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2025 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлено та вилучено у ході обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, що належить ТОВ "РІЕЛТ-КОМПЛЕКС", в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

представник ТОВ «МЕТІПОЛ ТРЕЙД»: адвокат ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, яке виявлено та вилучено у ході обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, що належить ТОВ "РІЕЛТ-КОМПЛЕКС", в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Задоволено клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Накладено арешт на вилучену документацію та факсимілє чорного кольору із підписом невідомої особи Printer S-833, факсимілє синього кольору із підписом невідомої особи Trodat printy 4926, факсимілє чорно-сірого кольору із підписом невідомої особи Shiny Printer S-855, Ноутбук Asus модель X550I номер J3N0CV09V628134 із зарядним пристроєм Asus, ноутбук Acer Aspire 3 чорного кольору номер NXHF9EU04393912DB83400, ноутбук Lenovo IdeaPad 3 15ITL6 сірого кольору номер PF39NJVB з інв. №104337 ТОВ «ХЕВІ МЕТАЛ».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що слідчий суддя безпідставно здійснив розгляд клопотання без виклику та повідомлення власника майна.

Апелянт наполягає на тому, що клопотання прокурора не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не вказані власники вилученого майна.

Вважає, що прокурором у клопотанні не наведено достатніх підстав, які обгрунтовують необхідність накладення арешту на майно ТОВ «МЕТІПОЛ ТРЕЙД».

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, яке виявлено та вилучено у ході обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, що належить ТОВ "РІЕЛТ-КОМПЛЕКС", в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В клопотанні зазначено, що СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 27.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2025 на адресу Первомайського РВП ГУНП надійшла заява голови ліквідаційної комісії ТОВ «ХЕВІ МЕТАЛ» ОСОБА_7 , про те, що під час перевірки ним було виявлено факт нестачі продукції на підприємстві ТОВ «Хеві Метал», котре розташоване по вул. Корабельна, 50/3 м. Первомайськ Миколаївської області. Крім іншого, у вказаній заяві зазначалось про те, що 14.02.2025 року на підставі протоколу N? 13/02/25-01 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Хеві Метал» від 13.02.2025 р., було внесено зміни щодо дирекції Товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстраційна для N? 023093319, що підтверджується витягом № 34615501 від 25.02.2025 року. Цього ж дня, Генеральний директор Товариства ОСОБА_8 та Виконавчий директор Товариства ОСОБА_9 виїхали у м. Первомайськ, де виявили відсутність більшої частини товарно-матеріальних цінностей, залишки готової продукції склали 81 тонну (основна частина з якої товарний обріз) і залишки підкату 31 тони, що підтверджується фото та актами фактичного огляду складу готової продукції та складу підкату. Також було виявлено, що пошкоджено доступи в систему обліку 1С, що зробило неможливим доступ у систему 1C, через стороннє втручання, що унеможливило звірку залишків товарно-матеріальних цінностей на складі з даними офіційного обліку на Товаристві. Вартість відсутніх товарно-матеріальних цінностей на складі орієнтовно складає 100 000 000,00 (сто мільйонів) грн., що підтверджується вищезазначеними документами. Крім цього, згідно пояснення начальника складу ОСОБА_10 13.02.2025 року йому зателефонував Генеральний директор Товариства ОСОБА_11 і дав розпорядження передати усю складську та бухгалтерську документацію на київський офіс, що він і зробив цього дня, передавши документи незнайомому чоловікові, який приїхав за ними на білому мікроавтобусі. Вказані пояснення були добровільно та власноручно в письмовому вигляді викладені ОСОБА_10 на ім?я генерального директора ТОВ «Хеві Метал» ОСОБА_8 ТОВ «Хеві Метал» 21.02.2025 року направлено колишньому Генеральному директору Товариства ОСОБА_11 письмову вимогу від 20.02.2025 року повернути Товариству документи, печатки, ключів, які на даний час не повернуті Товариству. Вказана вимога була проігнорована. Заявники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають, що колишній Генеральний директор ТОВ «Хеві Метал» ОСОБА_11 не передав новій Дирекції Товариства документи, печатку, ключі згідно вимог Статуту Товариства та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а приховав їх та разом із іншими невідомими особами, зловживаючи своїм службовим становищем заволодів майном ТОВ «Хеві Метал» на загальну суму 100 000 000,00 (сто мільйонів) грн.

Подане прокурором клопотання про арешт вищевказаного майна мотивоване тим, що тимчасово вилучене майно, відповідає критерію речового доказу, визначеного ст. 98 КПК України. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, призначення необхідних експертиз, а також збереження наявної інформації, що містяться в вилучених речах.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя вказав, що зазначене в клопотанні прокурора майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, наклавши арешт на майно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 05.05.2025р., на підставі ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, було проведено обшук у нежилому приміщенні, що знаходиться на 9 поверсі в бізнес-центрі, за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд 13, що належить ТОВ «РІЕЛТ-КОМПЛЕКС» (), в ході якого було тимчасово вилучено майно, а саме документацію та факсимілє чорного кольору із підписом невідомої особи Printer S-833, факсимілє синього кольору із підписом невідомої особи Trodat printy 4926, факсимілє чорно-сірого кольору із підписом невідомої особи Shiny Printer S-855, Ноутбук Asus модель X550I номер J3N0CV09V628134 із зарядним пристроєм Asus, ноутбук Acer Aspire 3 чорного кольору номер NXHF9EU04393912DB83400, ноутбук Lenovo IdeaPad 3 15ITL6 сірого кольору номер PF39NJVB з інв. №104337 ТОВ «ХЕВІ МЕТАЛ».

Постановою слідчого від 06.05.2025 року тимчасово вилучені в ході обшуку речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що тимчасово вилучені речі можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, прокурор клопотав про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, що належить ТОВ "РІЕЛТ-КОМПЛЕКС".

Розглядаючи в порядку ст. ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен в тому числі враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці вимоги закону спрямовані на те, щоб арешт майна не привів до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст. 170-173 КПК України та доцільно до обставин, задоволено клопотання прокурора.

У цьому кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що речі, на які накладено арешт, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що оскільки в судовому засіданні була встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000197 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, то з метою забезпечення збереження цього майна необхідно накласти на нього арешт.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому не є слушними доводи апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно арештував майно, яке було тимчасово вилучено під час обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13.

Також не є слушним твердження апелянта, що клопотання прокурора не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не вказані власники вилученого майна, оскільки вищевказане майно було тимчасово вилучено.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено відношення майна до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно, в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження і який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «МЕТІПОЛ ТРЕЙД» адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2025 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлено та вилучено у ході обшуку у нежилому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, що належить ТОВ "РІЕЛТ-КОМПЛЕКС", в межах кримінального провадження № 0000197 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: