В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року Справа № 608/2372/24

Номер провадження1-кп/608/161/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження № 0000293, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 липня 2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не військовозобов`язаної, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи 21.07.2024 близько 22 години у кімнаті житлової квартири ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , лягла спати з останнім.

В подальшому, 22.07.2024 о 05 годині 40 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей, які лежали в гаманці чорного кольору під подушкою ОСОБА_6 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №271/2024 від 06.05.2024, таємно, шляхом вільного доступу із під подушки ОСОБА_6 у приміщенні житлової кімнати квартири ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , викрала гроші у сумі 8000 гривень. Після чого, з викраденим місце події покинула, чим завдала матеріальних збитків ОСОБА_7 на загальну суму 8000,00 гривень.

Після цього ОСОБА_3 направилася в м. Яремче Івано- Франківської області, де розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, в ході чого придбала для себе одяг, котрий в подальшому добровільно видала працівникам поліції та визнала свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю. Підтвердила суду обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснила, що вчинила даний злочин необдумано. У вчиненому щиро розкаюється, просить її суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами у кримінальному провадженні, що були зібрані в процесі досудового розслідування і підтверджують її винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності її позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження фактичних обставин кримінального провадження слід обмежити допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої і її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 вищевказаного Кодексу є тяжким злочином та обирає щодо обвинуваченої покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу обвинуваченої, яка є несудимою, визнала вину, у вчиненому щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, думку потерпілого ОСОБА_6 , який в поданій суду заяві претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, просить обвинувачену притягнути до кримінальної відповідальності згідно закону, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченої без відбуття покарання, а тому до неї слід застосувати ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків.

Суд вважає, що таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року щодо ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, враховуючи клопотання сторони обвинувачення про продовження дії цього запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ,вважає за доцільне продовжити ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік та з покладенням відповідно до пп 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, застосований до обвинуваченої ОСОБА_3 ухвалою суду від 19 червня 2025 року, залишити до вступу вироку в законну силу

Речові докази по справі: шкарпетки сірого кольору, кросівки чорного кольору, спортивний костюм чорного кольору, футболку чорного кольору, шорти жіночі, сумку чорного кольору повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення

судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-24/8622-Д від 30.07.2024 в сумі 1514 (однієї тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень) 56 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Згідно з оригіналом

Суддя /підпис/

Вирок набрав законної сили «____» __________________ року.

Оригінал вироку знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/2372/24.

Суддя: ОСОБА_1

Копію вироку видано «_____» _____________________року

Секретар: