Справа № 177/673/25
Провадження № 1-кп/177/156/25
У Х В А Л А

Іменем України

05.06.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальне провадження № 0000061 від 13.01.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для його застосування не відпали та продовжують існувати, а забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, не заперечували щодо продовження застосування запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2025 до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2025, до 07.06.2025 включно.

Станом на 05.06.2025 завершити розгляд справи з об`єктивних причин не представляється можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків. На існування таких ризиків вказує те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, санкцією якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. ОСОБА_2 до затримання не працював, джерел доходів для існування не має, неодружений, утриманців не має, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків та, у сукупності, свідчить про можливість останнього переховуватися від суду, а також вчинити нові злочини. На даний час, з об`єктивних причин, всі свідки та потерпілий у судовому засіданні не допитані, у зв`язку з чим, обвинувачений може впливати на вказаних учасників.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, сукупність даних про особу обвинуваченого, його репутації, даних про можливість ухилення від суду, разом із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, свідчить про те, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід, тому є необхідним продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів.

Суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу є виправданим, з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу в цій справі, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі кримінального провадження, а також які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченого та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000061 від 13.01.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.08.2025 включно.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1