МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4540/25

Провадження № 1-кс/210/1043/25

30 червня 2025 року

Слідчий суддя Металургійного районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000586 від 08.06.2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку та інших осіб на утриманні не має, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2025 року до Металургійного районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000586 від 08.06.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово послідовно безперервно продовжувався. Останнього разу Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4356-IX від 16.04.2025.

ОСОБА_5 , будучи курсантом навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та Військової присяги, вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 07.06.2025 близько 23:03 години ОСОБА_5 перебуваючи біля магазину «АТБ-маркет №114», що розташований по вулиці Соборності, будинок №98-Б, Металургійного району, міста Кривого Рогу, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в ході спілкування помітив наявність в ОСОБА_8 грошових коштів, що перебували у лівій кишені штанів, одягнених на останньому та були помітні візуально. Після чого, в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Того ж дня, близько 23:18 години, ОСОБА_5 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном, пішов слідом за ОСОБА_8 , який направився в бік адреси свого мешкання по АДРЕСА_3 . Проходячи по відкритій ділянці місцевості, що є прибудинковою територією гуртожитку по площі Домнобудівників, будинок №2, Металургійного району, міста Кривого Рогу, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_8 , та наніс йому зі спини один удар кулаком правої руки в область обличчя праворуч. Після чого, ОСОБА_8 розвернувся обличчям до ОСОБА_5 , та в цей момент ОСОБА_5 завдав один удар ногою в область щелепи ОСОБА_8 , внаслідок чого останній, втративши рівновагу, впав на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , наніс ще один удар ногою в область щелепи ОСОБА_8 , який лежав на землі, заподіявши своїми діями останньому тілесні ушкодження, у вигляді синців обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, чим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи задля досягнення злочинного умислу, з силою, шляхом ривку вирвав з лівої кишені штанів ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 22,000 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 22,000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

27 червня 2025року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000586.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: проколом огляду місця події від 07.06.2025, протоколом огляду документу від 10.06.2025, протоколом огляду документу від 12.06.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 13.06.2025, протоколом огляду місцевості від 12.06.2025, протоколом огляду предмету від 12.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 10.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 13.06.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 14.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 14.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.06.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 25.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 27.06.2025.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, оскільки згідно витягу з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 року солдата ОСОБА_5 знято з котлового забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що хоча й свідчить про наявність соціальних зв`язків, разом з тим, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд, приходить до висновку, що підозрюваний може здійснити вплив на недопитаних під присягою свідків та потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, крім того, відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальні акти до Покровського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України та Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, розгляд яких зупинено до звільнення ОСОБА_5 з військової служби, разом з тим, згідно витягу з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 року солдата ОСОБА_5 знято з котлового забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, отже, законних джерел доходу не має, тому зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інший злочин.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор довів у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, офіційно не працює, не має постійного законного джерела доходу, отже на даний час застава не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000586 від 08.06.2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 серпня 2025 року включно без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 29 серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 30 червня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1