Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/7167/24
Провадження №1-кп/523/723/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.08.2025 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000311 від 18.02.2024 року відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженому, із середньою освітою, інвалід 1-ї групи, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді інструктора 1 навчального взводу 3 навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації та проходячи військову службу на посаді інструктора 1 навчального взводу 3 навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час та місці, але не пізніше 18.02.2024, знайшов, чим придбав багнет-ніж 6x4 №3171 до 7,62-мм автоматів АКМ та 5, 45-мм автоматів АК-74, який відноситься до категорії військової контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, та після чого переніс його до автомобіля марки «BMW» державний номер НОМЕР_2 , та став його незаконно зберігати в салоні вказаного автомобіля, до моменту вилучення працівниками поліції, в ході проведення огляду місця події 18.02.2024 в період часу з 04 год. 02 хв. по 04 год. 14 хв. за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 265.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що у лютому 2024 року він, на автомобілі БМВ, перевозив трофейний ніж від автомата Калашнікова, коли його зупинили співробітники поліції та вилучили його, оскільки він не мав на нього передбаченого дозволу. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Крім того пояснив, що при виконанні бойового завдання отримав поранення та наразі є інвалідом першої групи та перебуває на лікуванні.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати:

- по ч.2 ст.263 КК України за ознаками: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, раніше не судимий, добре характеризується за місцем служби, розлучений, утримує неповнолітню дитину, участник бойових дій, посвідчення № НОМЕР_3 , інвалід 1-ї групи, отримав поранення під час захисту України, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу, думку захисника та обвинуваченого, які погодився із запропонованим покаранням та пояснили, що він отримує військову пенсію від Держави та ає змогу сплатити штраф, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в дохід Держави.

Цивільні позови не заявлялись. Загальна сума витрат на залучення експертів під час досудового розслідування складає 1514,56 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень в дохід Держави.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Держави 1514,56 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) - вартість проведеної по справі експертизи.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Речові докази, а саме багнет-ніж 6x4 №3171 до 7,62-мм автоматів АКМ та 5, 45-мм автоматів АК-74, який, відповідно до квитанції №Б000420 зберігається в камері схову СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області передати на потреби ЗСУ, знявши арешт з останнього.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: