ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

18 вересня 2025 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , та секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001134 від 13.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду 16.09.2025 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2025 близько 17:50 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (тверезий), керуючи автомобілем марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі вул. Богушівська в с. Ясногородка, Фастівського району, Київської області, де біля буд. 39, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (перебуває в стані а/с) який знаходився зліва біля автомобіля ВАЗ р.н. НОМЕР_2 , який стояв на дорозі, та в момент проїзду першого автомобіля, пішохід здійснив крок на зустріч.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки у зв?язку з чим був доставлений до КНП ЛІЛ БМР.

13.09.2025 в ході огляду вилучено автомобіль марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, село Борисів, провулок Боженка, №23.

13.09.2025 відомості за вказаним фактом, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідносвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке визнано речовими доказами, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник автомобіля ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що на даний час перебуває в лавах ЗСУ, обізнаний про розгляд даного клопотання, не заперечує проти арешту майна, тобто даного автомобіля.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий суддя, вислухавши позицію прокурора, вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 13.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

13.09.2025 автомобіль марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, які зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СВ Фастівського РУП ОСОБА_8 від 13.09.2025, автомобіль марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

При цьому, незастосування заборони розпорядження, володіння, та користування вилученим може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001134 від 13.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ToyotaTundra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_3 , для забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні №0001134 від 13.09.2025, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження, та помістивши його на територію майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, село Борисів, провулок Боженка, №23.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9