Провадження №1-кп/523/869/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Одеса

Пересипський (Суворовський) районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000451 від 02.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 у невстановлений день та час, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , незаконно посіяв та виростив на подвір`ї свого будинку невстановлену кількість рослин роду конопель.

Розуміючи, що рослини роду конопель є наркотичним засобом, і достовірно знаючи його властивості, підсудний ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який забороняє на території України діяльність, пов`язану з наркотичними засобами, які внесені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, вказаний підсудний не маючи спеціального дозволу, нарвав листя та суцвіття вирощених ним рослин роду конопель, які на території свого домоволодіння висушив, тим самим незаконно придбав, виготовив і почав зберігати наркотичний засіб, обіг кого обмежено, - канабіс, з метою особистого вживання без мети збуту, до 07:08 годин 01.07.2024, включно.

01.07.2024, в період часу з 07:08 до 08:28 години, співробітниками поліції проведено санкціонований обшук за місцем проживання підсудного ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якої обмежено канабіс, загальний кількісний вміст якого за висновками експерта №24-3662 від 24.09.2024 складає 1049,993г, що згідно Таблиці 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634) є великим розміром, який вказаний підсудний незаконно придбав, виготовив і зберігав на території свого домоволодіння для особистого вживання, без мети збуту.

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в обсязі висунутого обвинувачення, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, підсудний ОСОБА_4 в суді пояснив, що за наведеними в обвинувальному акті обставинами, дійсно на городі його домоволодіння проростали рослини роду конопель, які він висушував і таким чином виготовляв наркотичний засіб канабіс, кількісний вміст якого ним не оспорюється та який він зберігав для особистого вживання без мети збуту. В подальшому, під час обшуку він показав працівникам поліції місця зберігання ним канабісу, який було ними вилучено. З приводу вживання канабісу вказує на те, що це наркотичний засіб він вживає з 2022 року, але після досліджуваних подій припинив таке вживання наркотику. Розуміє незаконність таких своїх дій, жалкує про скоєне та просить суд не призначати йому умовне покарання.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, які не досліджувались судом у повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Як слідує з ч.ч.2, 3 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, а часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З огляду на ч.2 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, що карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_4 своїми умисними діями незаконно придбав, виготовив і зберігав наркотичний засіб без мети збуту, у великих розмірах, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, що мало місце під час дії воєнного стану в Державі й збройної агресії рф проти України, та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії нетяжких злочинів, предметом якого були наркотичні засоби у великому розмірі, а також судом враховується у певній мірі висновки досудової доповіді органу пробації, характеризуючі особу підсудного дані.

Так, за матеріалами судового провадження, підсудний ОСОБА_4 свою провину в обсязі висунутого обвинувачення у кримінальному провадженні визнав повністю і надав у суді визнавальні покази; раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; неодружений і утриманців не має; офіційно не працевлаштований та зі слів в центрі зайнятості з приводу працевлаштування не значиться; забезпечений місцем реєстрації і проживання в м.Одесі, де характеризується посередньо.

Сукупність наведених обставин свідчить про певну схильність підсудного ОСОБА_4 до протиправної поведінки та свідоме нехтування ним правил законослухняної поведінки в суспільстві, про його небажання займатися суспільно-корисною працею під час дії в Україні воєнного стану та відсутність у нього легальних джерел доходу, що одночасно обумовлює висновок про можливість його виправлення в умовах суспільства.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом кримінального провадження, не встановлено.

Попри те, аналізуючи зміст санкції ч.2 ст.309 КК України в аспекті обрання міри та виду призначення покарання підсудному ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, суд з урахуванням особи останнього (відсутність в розпорядженні суду відомостей щодо його працевлаштованості або наявності інших легальних джерел доходів), виходить з приписів ст.53 означеного Кодексу, за якими законодавцем встановлено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, а розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, дотримуючись принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги характер і обставин визнаного судом доведеного обвинувачення у кримінальному провадженні, зважаючи на досліджені під час судового розгляду характеризуючі дані про особу підсудного ОСОБА_4 , а також ураховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання підсудного обставин, суд у контексті ст.ст.50, 65 цього Кодексу доходить висновку про доцільність призначення вказаному підсудному покарання у виді позбавлення волі у визначених санкцією ч.2 ст.309 означеного Кодексу межах, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на підсудного низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення останнього та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат та арешту майна, - в порядку ст.ст.124, 126 та ст.174 цього ж Кодексу, відповідно.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 174, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1, п.п.2-4 ч.3 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В порядку ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_4 , покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді від 05.07.2025 року, на: електронні ваги «Domotec»; 43 зіп-пакети; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A52»; 4 кущі рослин роду конопель; велику кількість речовини зеленого кольору у висушеному стані, зовні схожу на коноплю, з характерним запахом коноплі, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A52», переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 , - ввжати повернутим за належністю вказаній особі, а 43 зіп-пакети, які перебувають в розпорядженні ВП №2 ОУРП №1 ГУНП в Одеській області (постанова дізнавача ОСОБА_5 про визнання речовим доказом від 02.07.2024); електронні ваги «Domotec», рослинна речовина канабіс у висушеному стані, масою 52,115гр (8,999+8,806+8,783+8,778+4,418+8,999+3,332), та рослинна речовина канабіс у невисушеному стані, масою 1114,504гр (790,539 НОМЕР_1 ), які зберігаються в камері схову відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №00568 від 30.10.2024), знищити.

В силу ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 34834,88 гривень (11359,20+23475,68), за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та до відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в частинах їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1