ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 с-ще Тиврів 145/681/23

1-кп/145/40/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 від 16.02.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, раніше судимого вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком - 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2024 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які були вчинені у період січня-лютого 2020 року, 13.02.2020, близько 02.00 год, спільно з особою, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження, рухаючись на автомобілі "ВАЗ 2106" з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебував в користуванні та під керуванням особи, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження, в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Крут, поблизу домоволодіння № 27, помітили припаркований на узбіччі автомобіль "ВАЗ 2104" з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який на праві користування належить ОСОБА_5 , після чого у них виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження, біля 02.00 год 13.02.2020 зупинили свій автомобіль та підійшли до автомобіля марки "ВАЗ 2104" з реєстраційним номером НОМЕР_3 , розташованого в м. Шаргород по вул. Героїв Крут, поблизу будинку № 27, та, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до водійських дверей та за допомогою металевої лінійки спробував їх відчинити, однак не зміг. В той час особа, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження, виявивши, що багажник автомобіля відкритий, проник до середини салону автомобіля, звідки відкрив пасажирські двері та капот вказаного автомобіля та вийшов з автомобіля через передні пасажирські двері. Після чого особа, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження, відкрив капот автомобіля та за допомогою заздалегідь заготовлених ключів зняв акумуляторну батарею "ВІН МАХХ 12В.6А", вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 1270,18 грн, а також бачок автомобільний пластиковий для склоомивача з насосом, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 53,40 грн.

В цей час ОСОБА_4 з салону автомобіля викрав автомагнітолу моделі ВТ 1015, вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи не визначилася, бінокля БГЩ-5 8х30 в чохлі, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи - 1209 грн, блок сигарет "Marvel blue king size" (10 пачок), вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи - 376,30 грн та з багажника автомобіля викрали домкрат автомобільний, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи не визначилася.

Після чого ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали щодо якої судом виділенні в окреме провадження, викрадені речі помістили до рюкзака, який завчасно взяли із собою, та залишили місце злочину, а викраденим майном розпорядилися па власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2908,88 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у сховище.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, завдана шкода йому повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати, не обирати міру покарання пов`язану з позбавленням волі (а.с. 41).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, форму вини за інкримінованими йому злочинами, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини їх скоєння, викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій.

ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання, що дійсно вночі в лютому 2020 року, більш точної дати не пам`ятає, він разом зі знайомим ОСОБА_6 їхали по м.Шаргород на автомобілі останнього ВАЗ-2106, щоб віддати книгу дівчині. Коли проїжджали по вул. Героїв Крут у м. Шаргород, то помітили на дорозі, поряд з домогосподарством, автомобіль ВАЗ-2104. Тоді в них виник умисел на вчинення крадіжки з вказаного транспортного засобу. У подальшому зупинили свій автомобіль поруч та намагалися відчинити автомобіль ВАЗ-2104. ОСОБА_6 побачив, що відкритий багажник авто, тому через нього заліз до салону та відчинив дверцята. Далі ОСОБА_6 зняв акумулятор, бачок омивача, автомагнітолу, а також забрали з салону бінокль, блок цигарок, а з багажнику - домкрат. Всі викрадені речі ОСОБА_6 давав йому, а він їх складав у автомобіль на якому вони приїхали. Викрадене завезли до квартири, яку знімали разом з ОСОБА_6 , де вони в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Отже, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у сховище.

Судом установлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, а саме вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2024 визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , неодружений, на утриманні малолітніх дітей немає, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, а також добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується заявою потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Також суд при призначенні покарання враховує досудову доповідь, складену Гайсинським районним відділом № 2 філії ДУ "Центр пробації у Вінницькій області", відповідно до якої встановлено середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає можливе його виправлення без позбавлення волі.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, водночас суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень статей 75, 76 КК України.

Крім того, відповідно до постанова ОП ККС від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17 (провадження № 51-2631кмо19) кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Суд зазначає, що призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, те, що він є діючим військовослужбовцем ЗСУ, досудову доповідь органу пробації, визнання вини, добровільне відшкодування шкоди та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до постановлення відносно нього вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2024, суд призначає йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.01.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 20.11.2023 по 21.11.2023 з розрахунку відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Тому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Оскільки вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.05.2024 (справа № 152/342/20) всі процесуальні витрати були стягнені з особи, матеріали щодо якої судом виділені в окреме провадження - ОСОБА_6 , тому питання процесуальних витрат суд не вирішує.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. 12, 50-53, 65-67, 369 КК України, ст. 100, 124, 126, 174, 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2025 року, більш суворим, призначеним вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09 січня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 а від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 25 серпня 2025 року.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 частину відбутого покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09 січня 2024 року.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.02.2020 (справа № 152/202/20, провадження № 1-кс/152/28/20); від 19.02.2020 (справа № 152/203/20, провадження № 1-кс/152/29/20); від 20.02.2020 (справа № 152/201/20) - скасувати.

Речові докази:

- акумуляторну батарею "WIN MAXX PREMIUM 560059052 SMF 12V 60 Ah 520 A (EN) з маркуванням "655015257"; пластиковий бачок білого кольору для автомобільного склоомивача, з маркуванням "21 20" та написом "35" на кришці; бінокль моделі "БПЦ 5 8х30 MADE IN USSR" з номером 81231302 зі шкіряним чохлом чорного кольору; металевий автомобільний домкрат, частково пофарбований в чорний колір, частково покритий корозією, вилучені працівниками поліції 17.02.2020 в ході огляду речей - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- акумуляторну батарею моделі «FORSE original 12V 60Ah 600 A(EN) з маркуванням «»; автомагнітолу моделі «CELSIOR CSW-101 FM/USB/SD/MP3PLAYER»; два динаміки чорного кольору овальної форми моделі «CS-69 CAR DUAL CONE SPEAKER»; автомобільний підлокітник чорного кольору з написом «LADA Classic» - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- акумуляторну батарею «FORSE original 12V 60Ah 600 A(EN)» з маркуванням «2633 10 1527» - повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1