Справа № 353/330/25
Провадження № 1-кп/353/91/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000042, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, депутатом не обирався, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що17.03.2025 року, близько 20 години, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався вул. Шевченка с. Колінці Колінцівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в напрямку м. Тернопіль. У салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходилися пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Дана ділянка дороги для двох напрямків руху має по одній смузі для руху в кожному напрямку, дорожня розмітка відсутня, по напрямку руху автомобіля мається незначне заокруглення дороги вправо.

Водій ОСОБА_4 , проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого ОСОБА_4 не справився із керуванням автомобіля, на заокругленні дороги виїхав за межі проїзної частини дороги вправо у кювет, де перекинувся на лівий бік.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечного відростка 6-го шийного хребця, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілаподала письмову заяву, яку підтримала у підготовчому судовому засіданні, у якій просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що вона з ним примирилася, претензій будь-якого характеру до нього не має, останній попросив вибачення та щиро розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що примирився з потерпілою. Зазначив, що вибачився перед потерпілою, обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти. Претензій один до одного не мають, а також подав до суду письмову заяву про згоду на таке звільнення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні щодо заяв потерпілої та обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечив.

Вивчивши матеріали провадження, долучені прокурором під час проведення підготовчого судового засідання, заслухавши учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винуватого з потерпілою належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Згідно з даними вимоги про судимість обвинувачений є не судимим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься відповідно до критеріїв класифікації кримінальних правопорушень, вказаних в ст.12 цього Кодексу, до нетяжких злочинів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Нормою статті 314 КПК України встановлено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадках встановлених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що обвинувачений примирився з потерпілою, що підтверджується останньою в її письмовій заяві та наданими поясненнями в підготовчому судовому засіданні, а також те, що вказане правопорушення є необережним нетяжким злочином, не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а дане кримінальне провадження закрити.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, ст. 46 КК України та керуючись ст.284, 285, 288, 314, 372, 392 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з його примиренням як винуватого з потерпілою ОСОБА_5 , а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню, а саме:

- транспортний засіб марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 , який передано на відповідальне зберігання представнику ТО «Нова Пошта» ОСОБА_8 та зберігається у с.Клузів по вул.Польова, Івано-Франківського району Івано-Франківської області повернути власнику ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

ГоловуючийОСОБА_9