ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3815/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/158/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2017 року до ЄРДР за №0000025,за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2022 року ОСОБА_7 засуджено:

за ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 постановлено зарахувати строк попереднього ув`язнення з 14 вересня 2017 року по день зміни запобіжного заходу - 14 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на користь держави за проведення експертиз у розмірі 6834 грн. 08 коп.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він в серпні 2017 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, діючи умисно, перебуваючи в м.Харків, у невстановленої особи придбав психотропну речовину амфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту.

В подальшому 29 серпня 2017 року, приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. 94 по просп. Тракторобудівників в м. Харків, за 500,00 грн. продав, тим самим незаконно збув ОСОБА_8 у прозорому полімерному пакеті полімерний згорток, в якому знаходилась порошкоподібна сипуча кристалічна речовина сірого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін основу становить 0,1222 г.

Крім того, у вересні 2017 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, перебуваючи в м. Чугуїв, Харківської області, у невстановленої особи придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Далі 14 вересня 2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля буд. 17 по вул. Кожедуба в м. Чугуєві, Харківської області, за 1500,00 грн. продав, тим самим незаконно збув ОСОБА_8 у полімерному пакеті з застібкою речовину рослинного походження у висушеному стані, зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху масу склала 5,590 г.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, з урахуванням доповнених апеляційних доводів, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та суворість покарання, просить вирок щодо нього скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Зазначає, що він дійсно разом із закупним придбав наркотичні засоби, але для особистого ними вживання, а не для збуту, що додатково підтверджується відомостями протоколів негласних слідчих дій.

Просить врахувати, що особу, яка була закупним та діяв з метою провокації вчиненого злочину, судом не було допитано, а також не надано належної оцінки тому факту, що при проведенні НСРД аудіо- та відеозапис не був безперервним. Судом під час судового розгляду не досліджувалися аудіозаписи НСРД та не надано належної оцінки наявним доказам у справі.

Крім того, обвинувачений просить врахувати, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштований, тобто має місці соціальні зв`язки, раніше не судимий. Зазначає, що у цьому кримінальному провадженні відомості до ЄРДР внесені 24 травня 2017 року, а тому повинні бути застосовані положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки вина обвинуваченого повністю підтверджується наявними та дослідженими судом доказами.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Також зазначив, що вину він визнає, оскільки був збут, але не корисливий, він купляв наркотичний засіб за власні гроші для власного вживання. Гроші у ОСОБА_8 позичав, а потім віддав.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів фактичним обставинам справи, на думку колегії суддів, - є безпідставними.

З матеріалів цієї справи встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, суд послався на наступні докази по справі, в їх сукупності.

Так, з витягу з кримінального провадження № 0000025 вбачається, що 24.05.2017 до ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України внесене повідомлення ОСОБА_10 про збут особою на ім`я ОСОБА_11 на території Чугуївського району Харківської області та м. Харкова особливо небезпечних наркотичних засобів (а.к.п.1, 2).

Вказане повідомлення внесене за рапортом прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 в ході розгляду заяви ОСОБА_10 , прийнятої о/у УПН 23.05.2017 (а.к.п. 7, 10).

Згідно постанови прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 від 13.07.2017 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_13 (а.к.п. 116-117), вирішено провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведення якої доручити громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 » з наданням йому технічних засобів для проведення аудіо-, відеоконтролю особи. Аналогічні постанови прокурора від 29.08.2017 та 14.09.2017 передбачають проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 тією ж особою (а.к.п. 118-121).

Згідно даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 10.07.2017, відповідно до якого у ході проведення НСРД шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку абонентським номером, проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено причетність останнього до незаконного обігу наркотичних засобів на території м. Харків (а.к.п. 54-60). Також з дослідженої у ході судового засідання стенограми на наявні аудіорозмови обвинуваченого з закупниками вбачається, що обвинувачений у ході розмов використовував слово щодо вартості одного граму у гривнях, про перерахування коштів на картку.

Відповідно до даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 10.08.2017, у ході проведення НСРД, проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено причетність останнього до незаконного обігу наркотичних засобів - на території м. Чугуїв, Харківської області (а.к.п. 37-51). Також з дослідженої у ході судового засідання стенограми на наявні аудіорозмови обвинуваченого з закупниками вбачається, що обвинувачений у ході розмов використовував кодоване слово «клад» та домовлявся про плату і об`єм у грамах, а також про пересилку фотографій закладки.

Згідно даних протоколу огляду грошових купюр від 29.08.2017 та їх ксерокопіями, відповідно до якого здійснено огляд грошових купюр в сумі 500 грн. наступними купюрами: 200 грн. - ХИ 8609735, 20 грн. - СИ 9409210, 100 грн. - КГ3018831, 10 грн. - СЄ9121026, 100 грн. - ТБ6183785, 10 грн. - ХГ4947102, 20 грн. - ПИ1634912, 5 грн. - УГ4011088, 10 грн. - СЗ2785903, 5 грн. - РД5759731, 10 грн. - ХА6483635, 10 грн. - ИЖ4600227 (а.к.п. 107-109).

Відповідно до даних протоколу огляду покупця від 29.08.2017, відповідно до якого оперуповноважений УНП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і за участю оперуповноваженого УНП ГУНП ОСОБА_17 29.08.2017 в період часу з 11.40 год. до 11.50 год. за адресою: м. Чугуїв, Харківська область, вул. Харківська, буд. 159 провели поверхневий огляд громадянина, який назвався ОСОБА_8 , а саме його одягу, та мав при собі грошові кошти в сумі 150 грн., наркотичних речовин у нього не виявлено і йому були видані гроші в сумі 500 грн. для проведення оперативної закупки психотропної речовини амфетамін, які він перерахував та поклав в праву кишеню кофти, надягненої на нього (а.к.п. 111).

З даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - оперативна закупка без затримання фігуранта від 30.08.2017, відповідно до якого ОСОБА_8 29.08.2017 о 12.00 год. по телефону додзвонився ОСОБА_7 , який повідомив, що чекає його на вул. Гвардійській в м. Чугуїв, на що ОСОБА_8 погодився і сів у транспортний засіб зі своїм знайомим та відправився на зустріч з фігурантом. 29.08.2017 о 14.15 год. ОСОБА_8 вийняв з правої кишені кофти, надягненої на нього, поліетиленовий пакет, в якому знаходився поліетиленовий згорток з порошкоподібною сипучої кристалічною речовиною білого кольору, біля 0,5 г. Даний пакетик в присутності понятих був покладений в поліетиленовий пакет чорного кольору та скріплений биркою з відповідними написами, на що ОСОБА_8 повідомив, що в даному пакеті знаходиться психотропна речовина амфетамін, яку він придбав в ході оперативної закупки у ОСОБА_7 за 500 грн. за 0,5 г (а.к.п. 67, 68).

Згідно даних протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео- контролю особи від 30.08.2017, відповідно до якого 29 серпня 2017 року за попередньою домовленістю закупний прибуває о 12.06 год. на зустріч з фігурантом за адресою вул. Харківська, 159, м. Чугуїв, Харківської області і о 12.14 год., зустрічається з фігурантом на вул. Гвардійській та їдуть до м. Харкова, о 12.16 год. передає грошові кошти і фігурант повідомляє, що необхідно їхати до м. Харкова у районі Салтовки за наркотиками; о 12.57 год. приїхали до буд. 94 по пр-ту Тракторобудівників м. Харкова, де фігурант відправляється за наркотиками; о 13.13 год. повертається до транспортного засобу і віддає закупному наркотики та повідомляє, що це амфетамін; 13.21 год. їдуть назад до м. Чугуєва; о 14.00 год. фігурант виходить з автомобіля в районі м-на Авіатор м. Чугуєва і йде за наркотичним засобом канабіс; 14.02 год. фігурант повертається та повідомляє, що хлопця немає вдома і наркотик буде лише ввечері (а.к.п. 62-65).

З даних протоколу добровільної видачі від 29.08.2017 вбачається, що 29.08.2017 о 14.15 год. біля буд. 159, по вул. Харківській, м. Чугуїв, Харківська область ОСОБА_8 вийняв з правої кишені кофти поліетиленовий пакет, в якому знаходився поліетиленовий згорток з порошкоподібною кристалічною сипучою речовиною білого кольору і, як пояснив ОСОБА_8 , цей порошок - амфетамін вагою приблизно 0,5 г, який він придбав в ході оперативної закупки у громадянина на ім`я ОСОБА_18 згорток в присутності понятих був покладений до поліетиленового пакету чорного кольору та опечатано биркою з відповідними написами (а.к.п 110)

Відповідно до даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 31.08.2017, відповідно до якого у ході проведення НСРД, проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено причетність останнього до незаконного обігу наркотичних засобів (а.к.п. 71-79). Також з дослідженої у ході судового засідання стенограми наявні аудіорозмови обвинуваченого з закупниками щодо продажу речовини салемба, обговорювались місця закладки наркотичних засобів та перерахування коштів на карточку або «за бабки», використовували кодові слова - «каті», обвинувачений у ході розмов використовував слово щодо вартості одного граму у гривнях.

Згідно висновку експерта № 1735 від 11.09.2017 проведеної у даному провадженні судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, згідно якого надана на дослідження порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою амфетаміну у складі наданої на експертизу речовини 0,1222 г (у перерахунку на амфетамін основу) (а.к.п. 141-143).

Згідно даних протоколу помітки грошових купюр від 14.09.2017, згідно якого вбачається, що 14.09.2017 в період з 14.30 год. до 14.45 год. в присутності понятих за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, біля буд. 159 здійснений огляд і помітка грошових купюр у сумі 500,00 грн., призначених для проведення оперативної закупки, з метою викриття у незаконному обігу наркотиків. Грошові купюри було покладено на папір та кожна купюра була оброблена люмінесцентною речовиною «жовтий», після чого під джерелом ультрафіолетового випромінювання на них проявлялася речовина жовтого кольору. Також з метою ідентифікації, зразок люмінесцентної речовини був нанесений на окремий ватний тампон, який був упакований в поліетиленовий пакет, перев`язаний ниткою та скріплений биркою з підписами понятих і поміщено до експертного пакету № 0545822 (а.к.п. 179).

З даних протоколу огляду покупця від 14.09.2017, відповідно до якого оперуповноважений УНП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і за участю оперуповноваженого УНП ГУНП ОСОБА_17 в період часу з 14.45 год. до 15.00 год. за адресою: м. Чугуїв, Харківська область, вул. Харківська, буд. 159, провели поверхневий огляд громадянина, який назвався ОСОБА_8 , а саме його одягу, у якого при собі грошових коштів і наркотичних речовин не виявлено і йому були видані гроші в сумі 500 грн. для проведення оперативної закупки психотропної речовини канабіс наступними купюрами: номіналом 100 грн. - ЕЧ1456431, номіналом 100 грн. - КТ4399665, номіналом 100 грн. - ЗВ2268986, номіналом 100 грн. - МП1603763; номіналом 50 грн. - Т30064413, номіналом 20 грн. - ЧВ3020088, номіналом 20 грн. - ТЕ7377194, номіналом 10 грн. - ЦА3002566, які він перерахував та поклав в праву кишеню джинсів, надягнутих на нього (а.к.п. 180).

Згідно даних протоколу добровільної видачі від 14.09.2017, у цей день о 18.25 год. біля буд. 19, по вул. Кожедуба, м. Чугуїв, Харківська область ОСОБА_8 вийняв з правої кишені джинсів, надягнутих на нього, поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться рослинна речовина в подрібненому стані зеленого кольору і, як пояснив ОСОБА_8 , в даному поліетиленовому пакетику знаходиться наркотичний засіб «канабіс», який він придбав в ході оперативної закупки у громадянина на ім`я ОСОБА_21 за ціною 500 грн. за 10 г. Поліетиленовий згорток в присутності понятих був покладений до поліетиленового пакету чорного кольору та опечатано биркою з відповідними написами (а.к.п 181).

Відповідно до даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій у формі оперативної закупки з затриманням особи від 15.09.2017, відповідно до якого ОСОБА_8 через деякий час здзвонився з фігурантом, який повідомив, що чекає його біля кафе «Бургер», розташованого по вул. Преображенській м. Чугуєва, і о 17.20 год. вони зустрілися і відправилися на транспортному засобі в сторону с. Кам`яна Яруга. О 17.37 год. вони повернулися в м. Чугуїв та зайшли до під`їзду № 2 буд. 17 по вул. Кожедуба м. Чугуїв, і о 17.40 год. закупний вийшов з під`їзду. О 18.25 год. закупний біля буд. 19 по вул. Кожедуба м. Чугуїв дістав з правої кишені джинсів, надягнутих на нього, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору вагою приблизно 10 г і добровільно віддав його, пакет в подальшому був поміщений в прозорий поліетиленовий пакет та скріплений биркою з підписами, і пояснив, що там знаходиться наркотична речовина канабіс, яку він придбав у ході оперативної закупки у ОСОБА_7 за 500,00 грн. Біля 20.00 год. біля буд. 17 по вул. Кожедуба м. Чугуїв був затриманий ОСОБА_7 , у якого були вилучені грошові кошти в сумі 300,00 грн., мобільний телефон та проведені змиви з правої та лівої руки (а.к.п. 103, 104).

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 14.09.2017 та фототаблицею до нього, проведеного в присутності свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , вбачається, що 14.09.2017 працівниками Чугуївського ВП по вул. Кожедуба біля буд. № 19 у м. Чугуїв, Харківської області о 19.45 год. затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в ході проведення НСРД у формі оперативної закупки по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 307 КК України. Під час особистого обшуку у затриманої особи виявлено та вилучено: грошові кошти та речи зазначені у протоколі (а.к.п. 145-151).

З даних протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео- контролю особи від 18.09.2017, відповідно до якого 14.09.2017 з 17.18.54 год до 17.40.30 год. в ході проведення аудіо - та відео - контролю особи закупний зустрівся з фігурантом біля кафе «Бургер» в м. Чугуїв, де передав кошти у розмірі 500,00 грн., і фігурант запропонував їхати до с. Кам`яна Яруга, Чугуївського району на зустріч з невідомою особою, після зустрічі з яким повідомив, що необхідно їхати до м. Чугуїв, і приїхавши до буд. 17 по вул. Кожедуба, у під`їзді № 2 між 1 та 2 поверхом фігурант дістав поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору і відсипав собі у пакетик дану речовину, передає закупному (а.к.п. 100, 101).

Згідно даних протоколу про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 22.09.2017, відповідно до якого у ході проведення НСРД, проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено причетність останнього до незаконного обігу наркотичних засобів (а.к.п. 81-95). Також з дослідженої у ході судового засідання стенограми наявні аудіорозмови обвинуваченого з закупниками щодо продажу речовини синього чи білого кольору, використовували кодові слова - «шишки» «за пять Кать полтораграма», обговорювались про наявність речовини, яку покурити можна.

Висновком експерта № 17685 від 25.09.2017, проведеної у даному провадженні судової експертизи матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 дослідження спеціальних хімічних речовин та речовин хімічного виробництва, , встановлено, що надана речовина рослинного походження у висушеному стані є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса наданого наркотичного засобу «канабіс» в перерахунку на суху речовину склала 5,590 г, наданий на дослідження об`єкт виготовлений кустарним способом (а.к.п. 186, 187).

Згідно висновку експерта № 17684 від 25.09.2017 проведеної у даному провадженні судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 дослідження спеціальних хімічних речовин та речовин хімічного виробництва, згідно якого на поверхні тампонів зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_7 , на поверхні двох купюр номіналом 100 гривень (МП1603763, КТ4399665), купюри номіналом 50 гривень (Т30064413), двох купюр номіналом 20 ГД5108083, ТЕ7377194), купюри номіналом 10 гривень (ЄБ9430594), на поверхні ватного тампону зі зразком спеціальної хімічної речовини є сліди спеціальної хімічної речовини - люмінофору; на поверхні двох контрольних ватних тампонів слідів спеціальних хімічних речовин немає; сліди спеціальної хімічної речовини, які виявлені на поверхні тампонів зі змивами з правової та лівої руки ОСОБА_7 , на поверхні двох купюр номіналом 100 грн. - МП1603763, КТ4399665, купюри номіналом 50 грн. - Т30064413, двох купюр номіналом 20 грн. - ГД5108083, ТЕ7377194, купюри номіналом 10 грн. - ЄБ9430594, мають спільну родову належність як між собою, так і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння (а.к.п. 164-166).

З даних протоколу огляду предметів від 25.09.2017 та постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.09.2017 вбачається, що виданий ОСОБА_8 у ході проведення НСРД у формі оперативної закупки: один полімерний пакет прозорого кольору, горловина якого обв`язана мотузкою білого кольору, кінці якої опечатані биркою з пояснювальним написом «висновок 17685 від 25.09.2017», у якому знаходиться речовина рослинного походження у висушеному стані, зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 17685 від 25.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса наданого наркотичного засобу канабіс в перерахунку на суху речовину склала 5,590 г, було оглянуто та передані на зберігання до камери схову УЛ МТХ ГУНП в Харківській області за квитанцією № 5618 від 12.10.2017 (а.к.п. 190-192).

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , показання яких фактично є тотожними, суду першої інстанції пояснили, що в вересні 2017 року вони були понятими біля будинку по вул. Кожедуба в м. Чугуєві, і в їх присутності проводились слідчі дії, видавались гроші, один чоловік приніс полімерний пакет з якоюсь речовиною, яку останній купив у Мамедова, гроші та руки останнього світились. Даний пакет був опечатаний співробітником поліції, на якому він з іншим понятим поставили свої підписи.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні в суді першої інстанції також пояснили, що вони в кінці серпня 2017 року в м. Чугуєві приймали участь в проведені слідчих дій по закупці наркотичних засобів та не зазначали щодо порушення їх процесуальних прав.

Наведеними у вироку даними повністю спростовані твердження обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкриміновані йому злочини та невірної правої кваліфікації його дій за ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України, а також відсутність в справі доказів його вини та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Дана версія обвинуваченого не знайшла свого підтвердження ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку.

Доводи скарги обвинуваченого про наявність провокативних дій з боку закупника ОСОБА_8 на збут обвинуваченим наркотичного засобу, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу.

Так, як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду в судовому засіданні детально досліджений відеозапис проведення затримання ОСОБА_7 , на якому детально зафіксована процедура проведення даної слідчої дії від початку до кінця та вилучення і упакування виявлених предметів.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту не заперечувалась правомірність проведення оперативної закупки наркотичного засобу у обвинуваченого, тобто не мала місце провокація збуту обвинуваченим наркотичних засобів з боку працівників поліції, оскільки матеріали кримінального провадження містять інформацію, яка стала підставою для проведення відповідних слідчих дій, тобто були наявні підстави для відкриття кримінального провадження щодо обвинуваченого.

Версія обвинуваченого щодо провокації вчинених злочинів виникла лише після ухвалення оскаржуваного обвинувального вироку, що об`єктивно свідчить про безпідставність таких доводів апеляційної скарги обвинуваченого.

Колегія суддів, поряд з національним законодавством, також керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23 лютого 2006 року, статтями 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

В рішенні ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви», суд висловив правову позицію про те, що Конвенцією не заборонено використовувати на стадії попереднього розслідування такі джерела, як анонімні інформатори, відомості надані особами, що причетні до злочинної діяльності та перебувають під контролем правоохоронців, якщо це виправдано характером злочину. Однак використання надалі таких джерел інформації судом для обґрунтування обвинувального вироку буде правомірним тільки в тому разі, коли є належні й достатні гарантії недопущення зловживань, зокрема коли встановлена чітка та прозора процедура надання дозволу на застосування таких оперативно-розшукових заходів, їх здійснення та контролю за цими діями (аналогічні правові позиції викладені в рішеннях від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії», № 59696/00, пункт 135; рішення від 6 вересня 1978 року у справі «Клаас та інші проти Німеччини», № 15473/89, пункти 52-56). Суд, розбираючи таку правову проблему, неодноразово зазначав, що діяльність негласних агентів можлива за наявності чітких обмежень та гарантій від зловживань. Використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи (див. зазначені рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», пункти 35, 36; «Худобін проти Росії», пункт 128; рішення від 15 грудня 2005 року у справі «Ванян проти Росії», № 53203/99, пункти 46, 47). Судом у рішеннях визначено, що підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, провокація злочину має місце, коли дії правоохоронців, чи осіб які перебувають під їх контролем, виходять за межі функцій негласних агентів і стосуються випадків, коли без їх втручання не було підстав вважати, що злочин дійсно було б вчинено особою.

В рішеннях від 02 грудня 2015 року у справі «Таранекс проти Латвії» та від 30 жовтня 2014 року у справі «Носко і Нефедов проти Росії» Європейський суд також відзначав, що негласні операції повинні проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання, звернення до почуття жалю заявника. Нарешті, Європейський суд зазначив що, якщо обвинувачені висувають аргумент про підбурювання, внутрішньодержавні суди зобов`язані розглянути його в рамках змагальної, ретельної, всебічної і переконливої процедури, при цьому на сторону обвинувачення покладається тягар доведення відсутності підбурювання. Межі судової перевірки повинні включати мотиви прийняття рішення про негласний захід, про ступінь участі правоохоронного органу в скоєнні злочину, а також про характер будь-якого підбурювання або тиску, якого зазнав заявник.

Так, підбурювання мало б місце тоді, коли таємний агент перед тим, як було прийнято рішення про закупку і продаж наркотиків, неодноразово б заохочував обвинуваченого до вчинення злочину або сприяв утвердженню у прийнятті такого початкового рішення винну особу.

Водночас, з досліджених судом першої інстанції доказі об`єктивно вбачається, що така пропозиція була лише загальним абстрактним виразом готовності таємного агента заплатити певну суму грошей за поставлені наркотики, після чого ОСОБА_7 добровільно продовжував спілкуватися з ним, щоб отримати особисту користь від абстрактної готовності «покупця» купувати наркотики. Звернення таємного агента, у цьому конкретному випадку, не було обов`язковою умовою для злочинної діяльності обвинуваченого, тобто дії, які він в іншому випадку би не вчинив.

Крім того, свідок ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, чітко зазначив під час свого допиту в суді першої інстанції, що через спільного знайомого він познайомився з ОСОБА_7 та часто купляв у нього наркотичні засоби то у Харкові, то в Чугуєві.

З огляду на встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень та зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку, що особа, щодо якої здійснювалися заходи забезпечення безпеки, залегендована особа - оперативний покупець ОСОБА_8 , діяв під контролем співробітників поліції з метою викриття фактів збуту наркотичних засобів обвинуваченим ОСОБА_7 , але це не впливало на можливість останнім відмовитись від продажу психотропних речовин. Обвинувачений був вільним у виборі своїх дій. Закупний не допомагав обвинуваченому вчиняти злочини, не впливав на його дії ні шляхом умовлянь, ні шляхом завищення вартості заборонених речовин, при цьому жодних заходів примусу до обвинуваченого не вчинялося, обвинувачений не був поставлений у такі несприятливі умови, які би спонукали його до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі, як зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, що він був працевлаштований та мав постійне законне джерело доходу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 та в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №761/10306/15 приписи частини 4 статті 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано в порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань, як самостійного процесуального джерела доказів, згідно статті 95 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному конкретному випадку органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинуваченого до вчинення злочину.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сторона захисту не була обмежена в процесуальній можливості щодо надання доказів на підтвердження їх версії щодо провокації вчиненого злочину, але жодних таких даних на час апеляційного розгляду так і не було надано суду.

Таким чином, доводи обвинуваченого, що зазначені в апеляційній скарзі з приводу провокації злочину, колегія суддів вважає неспроможними і такими, що не ґрунтуються на зібраних доказах.

Колегія суддів також виходить з того, що обвинувачений жодних заходів щодо відвернення вчинення злочину не вчинив, із зізнанням до правоохоронних органів не з`явився, а навпаки, діяв активно за звичайних для нього обставин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_7 , через те що версія сторони захисту була спростована належними та допустимими доказами, що надані стороною обвинувачення.

Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Свідок ОСОБА_8 , який є залегендованою особою - оперативний покупець, не був допитаний судом першої інстанції, у зв`язку з тим, що його місце знаходження не було встановлено оперативними заходами проведеними стороною обвинувачення під час судового провадження, у зв`язку з чим прокурор відмовився від необхідності подальшого допиту цього свідка. Будь-яких зауважень з цього приводу від учасників судового провадження не надходило.

Отже, доводи сторони захисту про неповноту судового розгляду, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, є безпідставними.

Всі негласні оперативно-розшукові заходи були спрямовані виключно на викриття злочинної діяльності обвинуваченого та проводились на підставі відповідних процесуальних рішень, прийнятих із дотриманням вимог КПК України та процесуальних строків. Кримінальна діяльність ОСОБА_7 ґрунтувалась виключно на його волі й не була наслідком провокації з боку працівників поліції чи їх агентів, що також узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ у справі «Секейра проти Португалії».

Проаналізувавши наведені обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 без жодного впливу та тиску, будь-яких умовлянь, переконань, звернень до почуття жалю, добре розуміючись в предметі злочинної оборудки, реалізував наркотичні засоби оперативному покупцю ОСОБА_8 .

Не встановлено і доказів того, що обвинуваченого схиляли до протиправних дій. Навпаки, його активна поведінка під час вчинення злочинів свідчить про відсутність ознак, притаманних провокації злочину.

Не є обґрунтованими і апеляційні доводи обвинуваченого про неналежну оцінку доказів, зокрема здобутих під час проведення НСРД. Обвинувачений зазначає, що НСРД щодо нього були проведені з порушенням чинного кримінального процесуального закону щодо фіксування його подій, але з висновків суду першої інстанції вбачається, що цим доводам надана належна та обґрунтована критична оцінка, з якою погоджується і колегія суддів.

Не є слушними і доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду через не дослідження матеріалів відео- та аудіо-запису матеріалів НСРД, так як під час судового розгляду були досліджені протоколи цих негласних (розшукових) дій. При цьому, сторона захисту не клопотала про безпосереднє дослідження відео- та аудіо- записів до нього.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дотримався вимог ст.10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Аналізуючи вищезазначені докази, колегія суддів переконана, що при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, оскільки сукупність обставин справи, встановлені під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду. Отже, на думку колегії суддів, немає обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення щодо фактичних обставин вчинених ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а також відсутня реальна можливість іншої версії інкримінованих подій.

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що як убачається із звукозаписів судового засідання від 29 листопада 2021 року та від 16 лютого 2022 року та журналів до них (т.2 а.с.231; 241), обвинувачений ОСОБА_7 в судових дебатах в промові та в останньому слові зазначив, що він вину визнає у повному обсязі, розкаюється та просив врахувати, що він знайшов роботу, має на утриманні дружину та малолітню дитину, а тому просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Аналізуючи твердження апеляційної скарги обвинуваченого про призначення йому занадто суворого покарання, колегія суддів також вважає їх необґрунтованими.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Враховуючи вищевикладені обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України, шляхом складання призначених покарань на підставі ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяці, з конфіскацією всього належного йому майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено майже в мінімальних межах санкцій статей закону України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, з урахуванням санкцій відповідних статей закону України про кримінальну відповідальність, за якими призначено покарання ОСОБА_7 , та правовий зміст вимог ст.70 КК України, апеляційні вимоги щодо подальшого пом`якшення покарання є взагалі безпідставними.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків суду щодо правильності призначеного йому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, оскільки обставини, які надані обвинуваченим, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні останньому покарання як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого про необхідність застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правових висновків, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, якою передбачено зарахування попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження.

З матеріалів провадження та формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що ОСОБА_7 був визнаний у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які було вчинено у серпні 2017 року та у вересні 2017 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сам факт внесення у цьому кримінальному провадження відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідування до 20 червня 2017 року, не свідчить можливість застосування до обвинуваченого положень ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, оскільки інкриміновані йому злочини останній вчинив вже після 21 червня 2017 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами та вимогою обвинуваченого про необхідність зміни оскаржуваного вироку і зарахування йому строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Поряд з цим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції не застосований закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а саме вимог ч.7 ст.72 КК України.

Відповідно до приписів ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Частиною 7 ст.72 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23.08.2023) передбачено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Так, у ході судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту - цілодобово. Зокрема, зазначений запобіжний захід ОСОБА_7 було обрано під час судового розгляду ухвалою суду від 14 травня 2018 року строком на два місяці, та в подальшому було продовжено строк ухвалами суду у суді від 10 липня 2018 року на два місяці, тобто до 07 вересня 2018 року, та від 15 серпня 2018 року на два місяці, тобто до 15 жовтня 2018 року включно (т.1 а.с.130, 153, 175).

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.7 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_7 необхідно зарахувати з розрахунку три дня цілодобового домашнього арешту відповідає одному дню позбавлення волі період з 14 травня 2018 року до 15 жовтня 2018 року включно.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 частковому задоволенню. При цьому, підстав для скасування вироку, як на тому наполягає обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, які містяться у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2025 року у справі № 552/4770/19, від 02 липня 2025 року у справі № 638/505/19, відповідно до яких зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст.5 КК та ст.58 Конституції України не мають зворотної дії в часі. Отже не підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 14 вересня 2017 року, - «особливо небезпечний наркотичний засіб».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту в період з 14 травня 2018 року по 15 жовтня 2018 року включно, з розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4