Справа № 541/2843/25
Провадження № 1-кс/541/673/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2025 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, холостого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді водія автомобільного відділення підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна взводу матеріально-технічного забезпечення загону безпілотних авіаційних комплексів, утриманців не маючого, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду , незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за № 0000721 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 17 липня 2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), на автомобілі марки «Dodge Challenger», д.н.з. НОМЕР_2 прибули до с. Гоголеве Шишацької ТГ Миргородського району Полтавської області де в невстановленому місці залишилися на ночівлю.

18.07.2025 року близько 06:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Dodge Challenger», д.н.з. НОМЕР_2 прибули до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у них виник злочинний умисел на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу житлового будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді пошкодження чужого майна, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, умисно, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 зайшли до території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 де перебуваючи поблизу вхідних дверей, поклали автомобільну шину, яку підпалили заздалегідь підготовленою для підпалу пластиковою ємністю із запалювальною сумішшю невстановленого складу, викликавши тим самим займання.

Після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Dodge Challenger», д.н.з. НОМЕР_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, тим самим повністю закінчили свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, спричинивши своїми противоправними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму, яка встановлюється.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 18.07.2025 року близько 07:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Dodge Challenger», д.н.з. НОМЕР_2 прибули до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді пошкодження чужого майна, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, умисно, діставши заздалегідь підготовлені для підпалу пластикові ємності із запалювальною сумішшю невстановленого складу в кількості 4 штук, підпалили їх та кинули через паркан на територію домогосподарства за вищевказаною адресою, де відбулося загорання.

Виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Домогосподарство за адресою: АДРЕСА_4 внаслідок дій ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не було пошкоджено вогнем по незалежних від них причин, оскільки пожежу було ліквідовано власницею ОСОБА_10 .

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у закінченому замаху на пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України підтверджується:

- протоколом затримання особи ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 18.07.2025;

- протоколом огляду місця події від 18.07.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.07.2025;

- протоколом обшуку від 18.07.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_3 від 18.07.2025.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 просила відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені. Просила обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 не судимий, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання про що вказала у письмових запереченнях.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України може бути причетний ОСОБА_3 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами оглядів , протоколами допитів свідків.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний хоча і має соціальні зв`язків, мешкає з матір`ю, є військовослужбовцем, але не є стримуючим фактором, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного, якому інкриміновано вчинення тяжкого злочину за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, а тому в будь-який час може змінити місце проживання, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі , матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази свідків.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутої підозри та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку. Також, суд зазначає, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії російської федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду, вплив на свідків вчиненого правопорушення та вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе перешкодити підозрюваному вчинити спроби ухилитися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Розглядаючи можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважаю, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж того, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

З вищевикладених підстав у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_3 відмовити.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.200, «Рохліна проти російської федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

18.07.2025 о 09 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_3 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваного поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 177, 182, 183, 194, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, холостого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді водія автомобільного відділення підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна взводу матеріально-технічного забезпечення загону безпілотних авіаційних комплексів, утриманців не маючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15.09.2025 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_3 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Полтавської установи виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Полтавської установи виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Полтавську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 вересня 2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1