Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Справа № 490/6186/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 17.07.2025р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант»,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 17.12.2019р. уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та зарахований до військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 було зараховано до військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду командира розвідувального відділення розвідувального взводу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 20.02.2025р. № 53 ОСОБА_3 перебуває у списках військової частини НОМЕР_3 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 17.12.2019р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, сержант ОСОБА_3 , згідно вимог ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти здоров`я особи.

У ході проведення дізнання встановлено, що 12.07.2025р. приблизно о 22 год. 00 хв., потерпіла ОСОБА_4 перебувала поруч з магазином «Остановочный павильон 24 часа», що розташований на перетині вулиць 2-га Екіпажна та вул. 9-та Воєнна в м. Миколаєві. В цей час та в тому ж місці перебував ОСОБА_3 .

Так, 13.07.2025р. приблизно о 00 год. 15 хв., у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почався словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння фізичного болю останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння фізичного болю потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_4 , та перебуваючи навпроти неї, своєю лівою рукою прижав потерпілу ОСОБА_4 до стінки магазину «Остановочный павильон 24 часа», що розташований на перетині вулиць 2-га Екіпажна та вул. 9-та Воєнна в м. Миколаєві. Продовжуючи тримати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 кулаком своєї правої руки наніс ОСОБА_4 чотири послідовних удари в область обличчя, а саме носу, тим самим заподіявши потерпілій побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 381 КК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2025р. призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КК України, передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором на виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала заяву, в якій зазначено, що вона згодна з встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто без її виклику та без проведення судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, військовослужбовець, на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжує покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1