н/п 1-кс/766/6257/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний промінь Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

в с т а н о в и ла :

04.08.2025 року старший слідчий СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000885 від 01.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії не тяжких злочинів та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним є позбавлення волі до п`яти років, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не проживає, фактично мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є свідок ОСОБА_8 , який не бажає, щоб підозрюваний мешкав у його помешканні, що підтверджується відеозаписом з бодікамер працівників поліції УПП, які були оглянуті 02.08.2025. Вказане свідчить про те, що у ОСОБА_4 фактично відсуне постійне місце проживання, що унеможливлює обрання іншого запобіжного заходу, та у свою чергу, свідчить про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування, що сприятиме перешкоджанню проведення досудового розслідування та подальшого розгляду у суді, що призведе до затягування розгляду справи.

Окрім того, звертаючи увагу на спосіб вчинення злочину, а саме на те, що ОСОБА_4 , вчинив умисно, під час воєнного стану, в повній мірі розуміючи тяжкість свого діяння, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться в м. Херсон, яке на даний час є прифронтовим місцем, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може проти волі господаря продовжити проживати за адресою: АДРЕСА_2 , де безпосередньо вчинено дане кримінальне правопорушення, та може порушити порядок речей, обставини та обстановку, які буть необхідні для проведення слідчих експериментів, експертних досліджень на місці скоєння злочин, тобто ОСОБА_4 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підозрюваним, що, в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину;

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на свідків, а саме на свідків ОСОБА_9 з якою останній мешкає та на свідка ОСОБА_8 , у якого він мешкає проти його бажання, як шляхом помсти, залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_4 є раніше судимою особою за вчинення різного виду кримінальних правопорушень, корисливого, майнового, до цього за 2025 рік вчинив два злочини аналогічної кваліфікації ст. 345 КК України, які направлені до суду з обвинувальним актом, по якому попередньо був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, до якого обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на шлях виправлення не став та втрете скоїв злочин за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що свідчить про можливість та схильність особи до неконтрольованих дій, що призводять до порушення законодавства, чим є обґрунтовані підстави вважати що останній може скоїти інше кримінальне правопорушення. До того характеристика особи ОСОБА_4 , який схильний до порушень законодавства також підтверджується повідомленнями про вчинення фізичного та психологічного насильства, дрібного хуліганства, дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки/шахрайства/привласнення/чи розтрати, що встановлено по ІІПС МВС України «АРМОР».

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його проживання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечуючи обґрунтованість підозри, , просила застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає ризики, заявлені стороною обвинувачення, не підтвердженими належними доказами. Зазначила про відсутність підстав вважати , що підозрюваний буде переховуватись, адже він виконував раніше покладені на нього обов`язки, в зв`язку з переламом ноги не може вільно пересуватися, крім того відсутні відомості того, що власник житла в якому проживає її підзахисний не бажає щоб останній проживав в належній йому квартирі.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000885 від 01.08.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

За версією сторони обвинувачення, 01.08.2025 близько 19 год. 01 хв. наряд поліції у складі інспекторів УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи у форменому одязі працівників поліції, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , за викликом (повідомленням), який надійшов на лінію «102» за фактом погрози вбивством (фізичною розправою) особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.08.2025 року о 19 годині 11 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи всередині приміщення квартири АДРЕСА_3 , а саме у коридорі, почав агресивно себе поводити, нецензурно виражатися в бік працівників поліції, в усній формі висловлював на адресу працівників поліції погрози побити їх милицею, яку мав при собі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи і передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, спрямований на перешкоджання виконанню обов`язків працівника поліції, що виражалося у припиненні кримінального, адміністративного правопорушення, вжитті заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення, здійсненні своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, продовжуючи злочинний умисел, неправлений на нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, який виконував свої службові обов`язки, шляхом вчинення активних дій, наніс один удар милицею в праву частину обличчя інспектору УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою правої скули, відповідно до довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 01.08.2025.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

01.08.2025 о 21:17 год. у приміщені Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. В. Примаченка, 10, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку п. 1-2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано.

Протокол затримання особи ( ОСОБА_4 ) було підписано підозрюваним та захисником адвокатом ОСОБА_5 (доручення №002-210000602 від 01.08.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний копію протоколу отримав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

02.08.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України - матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- Електронним рапортом ЄО №15792 від 01.08.2025;

- Електронним рапортом ЄО №15784 від 01.08.2025;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2025;

- довідкою наданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 01.08.2025;

- протоколом ОМП за адресою: м. Херсон, вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії, біля буд. 71, від 01.08.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.08.2025;

- протоколом огляду речі від 02.08.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є нетяжким та передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризиків, передбачених п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Щодо твердження захисника про відсутність доказів наявних ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд зазначає, що на даній стадії розгляду не надається оцінка доказам. Суд досліджує наявність або відсутність ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився 1985 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. При оцінці міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 має середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, не працюючий, має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає за іншою від реєстрації адресою, докази правових підстав проживання за зазначеною підозрюваним адресою відсутні.

Зі слів - проживає з дозволу власника житла, раніше судимий, на даний час відносного нього в Херсонському міському судді Херсонської області перебуває два обвинувальні акти за вчинення злочинів передбачених ч.1 та ч.2 ст. 345 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, схильний до протиправної діяльності, оскільки раніше неодноразово судимий, в провадженні суду перебувають обвинувальні акти про вчинення останнім аналогічних кримінальних правопорушень.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюванго на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього на якій наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні. Крім того відсутні докази правових підстав проживання підозрюваного за зазначеною ним адресою, оскільки дана адреса відрізняється від місця його реєстрації, також відсутні відомості про власника такого житла та його згоди на знаходження підозрюваного у такому житлі при застосуванні домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 даних про його особу, та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.09.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 01 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000885 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29.09.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що з моменту звільнення підозрюванго з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1