печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2025 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002282 від 29.05.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Республіка Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, з повною загальною середньою освітою, який неодружений, не працює, не зареєстрований на території України, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи обвинуваченим в листопаді 2017 року Дніпровським УП ГУНП України в м. Києві у кримінальному провадженні №0015437 від 15.11.2017 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, яке було скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так ОСОБА_9 , 29.05.2018 приблизно о 19:00 год., перебуваючи в приміщенні ресторану «Сушія», що знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 28-Б, - помітив незнайому йому раніше дівчину - ОСОБА_10 , яка сиділа за столиком літної тераси ресторану «Сушія», поряд з якою на стільці знаходився рюкзак чорного кольору. В той же час, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме цього рюкзаку, який він помітив на стільці біля ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_11 , цього ж дня о 19:00 год., перебуваючи в цьому ресторані «Сушія», впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв із стільця, який знаходився поруч з ОСОБА_10 , чорний рюкзак зі шкірозамінника, вартістю 500 грн., в якому знаходились грошові кошти у розмірі 380 гривень та навушники від мобільного телефону марки «Iphone» вартістю 400 грн., а всього майна на загальну суму 1280 грн., що належало потерпілій ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_11 із метою доведення злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, направився із вказаним викраденим майном до виходу із ресторану «Сушія». Однак, в подальшому ОСОБА_9 , помітивши потерпілу ОСОБА_10 , яка наближалась до нього та кричала, щоб він зупинився, усвідомивши, що його дії, які попередньо були направлені на таємне повторне викрадення чужого майна, були викриті, тобто переросли у відкрите викрадення, утримуючи при собі викрадене майно, прискорив свій рух у напрямку станції метро «Дружби Народів» м. Києва. Таким чином ОСОБА_9 продовжив вчиняти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Через деякий час ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, заявив про щире каяття у скоєному. По суті фактичних обставин справи, які викладені у обвинувальному акті, і які ОСОБА_9 визнав повністю, обвинувачений пояснив, що станом на травень 2018 року він проживав у м.Києві, не працював, вживав наркотичні засоби та алкоголь. 29.05.2018 приблизно о 19:00 год. він проходив повз ресторану «Сушія», що у Печерському районі м.Києва, по бул.Л.Українки, 28-б, де на літній терасі він помітив дівчину, що сиділа за столиком. Повз неї на сусідньому стільці лежав жіночий рюкзак, який він вирішив таємно викрасти. З цією метою він зайшов у ресторан і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв цей жіночий рюкзак зі стільця, непомітно від дівчини, і направився з ним на вихід з ресторану. Коли він вийшов з ресторану, він почув крики дівчини, яка бігла за ним та кричала, щоб він зупинився. У відповідь на це він побіг у бік станції метро Дружби Народів, де невдовзі його затримав наряд поліції, який там патрулював. Викрадений рюкзак з речима у нього було вилучено і повернуто потерпілій на досудовому розслідуванні. Не заперечував назви і вартість майна потерпілої, що було ним викрадено, як це зазначено у обвинувальному акту. Визнав правильною кваліфікацію його дій органами досудового розслідування за ч.2 ст. 186 КК України, свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_9 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його умисних дій органом досудового розслідування за ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_9 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, те що ОСОБА_9 вчинив вказаний злочин, будучи обвинуваченим за аналогічний корисливий злочин за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, що перебувало у Дніпровському районному суді м.Києва, ніде не працював, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, хоча і приймаючи до уваги, що все майно було повернуто потерпілій ОСОБА_10 завдяки вчасним діям по викриттю злочину працівниками поліції, і вона не мала претензій до обвинуваченого (т.1 а.с.65), а також враховуючи обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , а також те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання ЖК «Мікрорайон «Дегтярівська», суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, справедливе і достатнє для досягнення цілей покарання.

Разом з тим, з огляду на той факт, що вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинив ( 29.05.2018), тобто до постановлення вироків відносно нього, а саме:

- Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2023, яким його засуджено за ст. 185 ч.3, 358 ч.3, 358 ч.4, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- Шевченківського районного суду м.Києва від 28.03.2024, яким його засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Визначено обраховувати строк покарання з дня постановлення вироку - 28.03.2024, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_9 під вартою з 16.11.2020 по 30.03.2021, а також з 14.02.2022 по 28.03.2024 (за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2023), -

суд дійшов висновку, що остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_9 слід призначити із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

При цьому, строк відбуття покарання ОСОБА_9 за вказаним вироком слід обраховувати з 03.02.2025 (дата ухвали про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою), зарахувавши в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_9 під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме з дати затримання 30.05.2018 по 29.11.2018 (ухвала судді ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт). Крім того, в строк відбуття покарання слід зарахувати частково відбуте покарання за вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2023 та Шевченківського районного суду м.Києва від 28.03.2024.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат не має. Цивільний позов не завлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років 2 / двох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_9 за вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2023 та Шевченківського районного суду м.Києва від 28.03.2024, більш суворим, - призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 4 /чотирьох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обраховувати з 03 лютого 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_9 на підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покараня перебування його під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме з 30.05.2018 по 29.11.2018, а також частково відбуте ним покарання, призначене йому вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2023 та Шевченківського районного суду м.Києва від 28.03.2024, а саме з 16.11.2020 по 30.03.2021, з 14.02.2022 по 28.03.2024, а також з 28.03.2024 по 03.02.2025.

Речові докази: рюкзак чорного кольору, в середині якого містяться грошові кошти НБУ в сумі 380 гривень, навушники білого кольору, банківська карта № НОМЕР_1 , - які повернуті 30.05.2018 під розписку потерпілій ОСОБА_10 , залишити останній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироку законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1