Справа № 646/7404/25
Провадження № 1-кс/646/1857/2025
УХВАЛА

30 липня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій останній просив:

зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення та розпочати за заявою від 18.07.2025 року досудове розслідування у формі досудового слідства, у зв`язку із вчиненням з боку: заступника начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 ; старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 ; дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 ; начальника СД Лозівського РВП ГУНП Харківській області ОСОБА_8 ; заступника начальника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 ; начальника Відділу Реагування Патрульної Поліції - Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_10 ;. Процесуального керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 - правопорушення за ст. 367 КК України (службова недбалість): це невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб по об`єднаному кримінальному провадженню: № 0000089 від 13.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначив, що 18.07.2025 ним засобами поштового зв`язку на адресу Харківської обласної прокуратури подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, яку уповноваженою особою Харківської обласної прокуратури отримано 21.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ відправлення 506), однак станом на день подачі скарги відповіді або витягу з ЄРДР ОСОБА_3 не отримав, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

У поданій заяві від 18.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення скаржник посилається на те, що досудове розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13.03.2022 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.126 КК України, органом досудового розслідування СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться неналежним чином, так як ОСОБА_3 була надана можливість тільки 11.07.2025 ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, та останнім виявлені факти, що посадовими особами Лозівської окружної прокуратури Харківської області покриваються правопорушники, які допустили недбалість по ньому.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити.

Представник Харківської обласної прокуратури у судове засідання не з`явилася, 30.07.2025 подала заяву, в якій просила розгляд скарги провести без участі представника прокуратури та зазначила, що проти задоволення скарги заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвалою суду від 29.07.2025 постановлено витребувати з Харківської обласної прокуратури матеріали розгляду заяви ОСОБА_3 від 18.07.2025, однак на день розгляду скарги матеріали розгляду заяви не були направлені до суду. При цьому, скаржник у судовому засіданні не заперечував проти розгляду скарги за відсутності вказаних матеріалів.

Вивчивши скаргу, заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судовим розглядом встановлено, що 18.07.2025 заявник подав засобами поштового зв`язку до Харківської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку уповноваженою особою Харківської обласної прокуратури отримано 21.07.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (частини 1, 2 ст. 214 КПК).

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Отже, на підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що внесенню відомостей до ЄРДР має передувати перевірка, здійснювана, зокрема, дізнавачем, слідчим, прокурором на підставі поданої заяви наявності обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві, а також підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Як вбачається з висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто у вищевказаній нормі йдеться саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до ЄРДР є вже іншою процесуальною дією, регламентованою ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, згідно положень ч. 1 ст. 214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту долученої до матеріалів заяви убачається, що ОСОБА_3 просив зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури або іншу уповноважену на це особу внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування у формі досудового слідства, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 КК України наступними особами: заступником начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_5 ; старшим слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 ; дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 ; начальником СД Лозівського РВП ГУНП Харківській області ОСОБА_8 ; заступником начальника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_9 ; начальником Відділу Реагування Патрульної Поліції - Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_10 ;. процесуальним керівником Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 .

Однак, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені у вказаній заяві, не підтверджуються належними та допустимими доказами і є лише його припущеннями, які ґрунтуються лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій працівників прокуратури та поліції при оцінці зібраних доказів та винесення постанов, власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. По суті заява та скарга про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення. При цьому, об`єктивних обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення, заявником не наведено, а викладені відомості щодо кримінального правопорушення є лише припущенням скаржника про неправомірність дій.

Крім того, доводи заявника про вчинення кримінальних правопорушень є припущеннями, що не ґрунтуються на фактичних даних і по суті свідчать про незгоду з діями органу досудового розслідування щодо проведення досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13.03.2022 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, в якому ОСОБА_3 є потерпілим. Втім, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури.

Також слідчий суддя звертає увагу, що положеннями ст. 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Разом з тим, подані ОСОБА_3 заява від 18.07.2025 та скарга від 23.07.2025, вх.№ 33093 від 28.07.2025 не є фактично зверненнями на недотримання розумних строків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 218, 303, 306, 307 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.07.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1