Справа № 602/469/25
Провадження № 1-кс/602/164/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2025 р. м. Ланівці

Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000047 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді звернулася прокурор Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі по тексту прокурор), з клопотанням про арешт майна у згаданому вище кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване необхідністю накласти арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 .

Просить накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 та залишити його при матеріалах кримінального провадження № 0000047 від 17 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явилася, попередньо подала заяву, у якій вона просить розгляд клопотання проводити за її відсутності.

У судове засідання не з`явився власник (володілець) майна ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття згаданих вище осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши докази, які у них містяться, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як убачається зі змісту клопотання, 17 травня 2025 року о 10 год 25 хв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Борщівка Кременецького району Тернопільської області, керуючи автомобілем Лада 2110 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Незалежності в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, був зупинений працівниками СРПП ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», на вимогу поліцейського пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з явними ознаками підроблення.

В ході проведення огляду місця події, працівниками поліції на підставі заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу водійського посвідчення, вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , яке має зовнішні ознаки підроблення та поміщено в сейф-пакет WAR 1216100, наведене підтверджується копіями протоколу огляду місця події від 17.05.2025 та заяви ОСОБА_4 (а.с. 5-8, 11).

За даним фактом внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 17.05.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР, долученим до клопотання (а.с. 3).

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000047 від 17.05.2025 та зберігається при матеріалах кримінального провадження, що вбачається із постанови про визнання речових доказів від 17.05.2025 (а.с. 9).

Згідно з письмовим поясненням ОСОБА_4 від 17.05.2025, копія якого міститься в матеріалах клопотання, у 2022 році він придбав посвідчення водія на своє ім`я за 18 000 гривень через мережу Інтернет, яким користувався по даний час. В автошколі не навчався, в сервісному центрі екзамени не здавав, йому невідомий порядок отримання водійського посвідчення (а.с. 10).

Відповідно до положень ст. 98, 167, 168, 237 КПК України зазначене вище посвідчення водія є тимчасово вилученим майном та визнані органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174 КПК України.

Зі змісту приписів ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України випливає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт у такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Виходячи із зафіксованих обставин вчинення кримінального правопорушення, у слідчого судді наявні достатні підстави вважати, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , яке визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, несуть доказову інформацію у даному кримінальному провадженні.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження необхідним є збереження зазначеного майна та забезпечення проведення відповідних слідчих дій.

У разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, існує наявний ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, що унеможливить отримання органом досудового розслідування інформації, яка має значення для цього досудового розслідування.

Вищенаведене виправдовує саме такий ступінь втручання у право власності як тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Отже, ураховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту та інші обставини, вважаю, що клопотання прокурора слід задовольнити та накласти арешт на майно, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Керуючись ст.131, 132, 167, 170 173 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 та залишити його при матеріалах кримінального провадження № 0000047 від 17 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали надати негайно прокурору Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1