Справа № 944/5365/24
Провадження №1-кп/944/766/25
19.08.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дрогобич, Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України,
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2024 в даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.
19.08.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з визначеним розміром застави.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01.07.2025 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600,00 грн, до 29.08.2025 включно.
Зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Водночас, строк тримання під вартою ОСОБА_4 спливає, а ризики, наведені в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.09.2024, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, не відпали, не зменшилися та не змінилися. Зокрема, зазначає про ризик перерховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин є особливо тяжким та у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до 12 років без альтернативи призначення більш м`якого покарання; ризик знищення та приховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останньому достовірно відомо про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків чи інших підозрюваних, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення злочину, впливу на свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження правопорушення, у яких він підозрюється, оскільки такі вчинено з корисливих мотивів, а також й те, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.
Вважає, що наведені факти свідчать про неможливість запобігання ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а тому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 календарних днів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив зменшити розмір застави до мінімального, оскільки така є необґрунтовано високою та не співмірною із вчиненим. Зазначив, що прокурором в клопотанні наведені лише припущення, які нічим не підтверджуються.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора заперечив та зазначив, що прокурором не доведено, що ризики на даний момент не зменшились, не змінились, також не доведено, що щодо ОСОБА_4 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід. Вважає, що прокурор не може покликатись на практику ЄСПЛ та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, бо подане ним клопотання спрямоване на обмеженння прав обвинуваченого, а не захист. Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 є необгрунтованим. Зазначає, що не коректно покликатись на те, що обвинуваченому, у разі визнання винним, буде загрожувати максимальне покарання, передбачене санкцією статті, яка ставиться йому у провину, оскільки таке може бути визначено лише судом за результатами розгляду справи та врахування особи обвинуваченого. Щодо тиску на свідків, то такий ризик також не може мати місця, оскільки досі не було жодних прецедентів таких випадків, щодо деяких свідків, то відносно них є вироки, якими затверджені угоди про визнання винуватості, що набрали законної сили, тому такі не зможуть порушити умов угод та змінити свої покази навіть під впливом ОСОБА_4 . Просив зменшити розмір застави до мінімальної.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Судом встановлено, що на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.
28.03.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.
30.03.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, який неодноразово продовжувався.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01.07.2025, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 29 серпня 2025 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 29 серпня 2025 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Враховуючи те, що інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинені з корисливих мотивів, ціллю яких було неправомірне одержання грошових коштів з метою досягнення бажаної мети, слід прийти до висновку, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.
Судом також враховано, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців.
Крім цього, щодо нього 02.12.2024 ухвалено вирок Стрийським міськрайонним судом Львівської обласні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, який 14.04.2025 набрав законної сили.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.
Ризиками, які дають підстави продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, у разі доведення вини останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, що свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Окрім того, перебуваючи на волі, обвинувачений може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України. Також будучи ознайомленим із матеріалами досудового розслідування, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати суду викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність вказаного ризику свідчить і факт так званого прихованого конспіративного спілкування між співучасниками злочину, та іншими особами, залучення до вчинення злочину як водіїв третіх осіб.
У разі не обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення для досягнення мети вчинення злочину, у якому обвинувачується.
Таким чином, суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Суд не бере до уваги покликання обвинуваченого та його захисника, оскільки наведені ними доводи в судовому засіданні не спростовують вищенаведених висновків суду.
Оцінюючи тяжкість інкримінованих злочинів, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутності медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.
Щодо визначення застави, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПКУкраїни.
Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
Так, зважаючи на вимоги ст. 182 КПК України, суд вважає за можливе змінити раніше визначений ОСОБА_4 розмір застави, який становив 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначити заставу у 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. 00 коп., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно.
Змінити раніше визначений ОСОБА_4 розмір застави на заставу в 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту (м.Трускавець Дрогобицького р-ну Львівської області), в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали рахувати з 19 серпня 2025 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1