Провадження № 1-кс/369/2278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 м. Київ

04 серпня 2025 року слідчий суддя Києво-Святошинського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002234 від 11.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_4 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження, в якій вона просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати вказану вище постанову слідчого.

В обґрунтування скарги зазначено, що заявник ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні №0002234, внесеного до ЄРДР 11.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, де її визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Заявник зазначає, що слідчим не було проведено жодних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження, з матеріалами кримінального провадження вона не була ознайомлена, оскільки їх заявнику не надавали, з постановою про закриття кримінального провадження дізналася в 2025 році після того, яка направила відповідний запит до слідчих органів Києво-Святошинського ВП ГУ НП.

Зважаючи на вказані вище обставини, просить заяву задовольнити, постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

До суду ОСОБА_3 не з явилася, направленим до суду листом просила розглядати скаргу у свою відсутність.

Дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст.8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений у ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч.5 ст.40 КПК України).

Положеннями п.п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч.5 ст.38 КПК України).

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що заявник ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні №0002234, внесеного до ЄРДР 11.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, де її визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Будь-яких доказів, що слідчим були належним чином проведені слідчі дії в рамках даного кримінального провадження, орган досудового розслідування суду не надав.

З матеріалів, долучених до справи убачається, що з постановою про закриття кримінального провадження заявник ОСОБА_3 дізналася в 2025 році після того, яка направила відповідний запит до слідчих органів Києво-Святошинського ВП ГУ НП.

Слідчий суддя під час розгляду по суті вказаної скарги вважає, що досудовим розслідуванням не проведено ряд слідчих дій, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, зважає на те, що об`єм перевірочних дій не достатній для прийняття вмотивованого рішення про закриття кримінального провадження, оскільки під час досудового розслідування слідчим було проведено необхідні слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка.

Враховуючи наведене, застосовуючи принцип змагальності, слідчий суддя вважає посилання скаржника на незаконність спірної постанови доведеними, та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110, 223, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002234, внесеного до ЄРДР 11.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України;

Скасувати постанову слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0002234, внесеного до ЄРДР 11.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України;

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5