Справа № 461/4160/25
Провадження № 1-кс/461/3409/25
УХВАЛА

26.05.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови громадської організації «Всеукраїнська асоціація молоді та спорту», користуючись набутими соціальними та професійними зв`язками, з метою особистого незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, вимагав та одержав неправомірну вигоди для себе від ОСОБА_7 в сумі 10 000 доларів США (що станом на 01.11.2024 згідно курсу НБУ становить 412 194 гривень), за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК), які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо встановлення 2-ї групи інвалідності ОСОБА_7 , для його уникнення від мобілізації на законних підставах, за наступних обставин.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 25.11.2024 приблизно о 13:47 год. ОСОБА_4 за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 поблизу торгового центру «Інтерсіті», що за адресою: м. Львів, пр. В`ячеслава Чорновола, 67Г, де в ході розмови ОСОБА_4 ознайомив ОСОБА_7 з умовами та порядком оформлення статусу особи з інвалідністю, при цьому запевнив у можливості вплинути на медичних працівників з метою забезпечення виготовлення відповідних документів, необхідних для присвоєння останньому 2-ї групи інвалідності. Зокрема, ОСОБА_4 зазначив, що процес оформлення документів триватиме орієнтовно 5-6 місяців, протягом яких буде здійснено фіктивне документування перебування ОСОБА_7 на періодичному стаціонарному лікуванні загальною тривалістю 90 днів. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого протиправного збагачення та діючи з корисливих мотивів, висунув незаконну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США, за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами медико-соціальної експертної комісії м. Львова, які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо встановлення 2-ї групи інвалідності ОСОБА_7 для уникнення мобілізації на законних підставах,

ОСОБА_8 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 умови, за яких він вимушений був надати йому неправомірну вигоду з метою уникнення від мобілізації, шляхом прийняття МСЕК рішення щодо встановлення йому групи інвалідності, погодився на такі незаконні вимоги ОСОБА_4

01.11.2024 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 на території шиномонтажної майстерні «Шина+», розташованої за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 7. Під час зустрічі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел та керуючись корисливими мотивами, повторно надав ОСОБА_9 роз`яснення щодо порядку отримання інвалідності ІІ групи. Зокрема, він повідомив, що перед проходженням медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), необхідно перебувати на стаціонарному лікуванні протягом 90 днів з певною періодичністю, після чого лікарями буде встановлено відповідний діагноз, а необхідні документи будуть передані на розгляд МСЕК, яка ухвалює рішення про присвоєння ІІ групи інвалідності. У відповідь на вказану інформацію, ОСОБА_8 , діючи згідно з інструкціями ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.11.2024 становить 412 194 гривень), як неправомірну вигоду, за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами медико-соціальної експертної комісії м. Львова, які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо встановлення 2-ї групи інвалідності ОСОБА_7 з метою уникнення мобілізації.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Зазначили, що повідомлена ОСОБА_4 є не обґрунтованою та не підтверджується належними та допустимими доказами. Захисник зазначив. що підозрюваний є фізичною особою-підприємцем, також внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, є дисциплінованим. Вказав, що розмір доходів підозрюваного є неспівмірним із розміром альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яку просить встановити сторона обвинувачення, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід або зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Проти покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України не заперечував.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

26 травня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024 року, від 25.10.2024 року, 22.05.2025 року;

- протоколом ідентифікації грошових коштів від 01.11.2024 року;

- протоколами негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтролю особи;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 01.11.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, в тому числі матеріалами за результатами проведення негласних слідчий (розшукових) дій, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України.

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ним свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину. Крім того, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного. дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Злочин інкримінований підозрюваному передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, беручи до уваги те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_10 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 24 липня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000238 від 14.10.2024;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 30 травня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1