Справа №-613/873/25 Провадження №-1-кп/613/163/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 08.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого в ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» на посаді готувача фаршу 4 розряду ковбасного цеху №4, з неповною вищою освітою, маючого на вихованні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.02.2025 приблизно о 17:00 год, більш точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Космічної та Захисників України м. Богодухів, Харківської області, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі 21121, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким за усним договором купівлі-продажу володіє, користується та розпоряджається ОСОБА_6 , скориставшись тим, що його власник відсутній, без дозволу останнього, через незачинені водійські дверцята, проник в салон вищевказаного автомобіля та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, за допомогою буксирування автомобілем марки «Chevrolet Niva», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який не був обізнаний щодо злочинних дій ОСОБА_4 , почав рух і залишив місце події, знаходячись за кермом автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21121, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 102064,66 грн, тим самим незаконно заволодів даним транспортним засобом, після чого транспортував його на територію власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для його подальшого використання у власних цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що побачив на перехресті вул. Космічної та Захисників України автомобіль ВАЗ-21121, який простояв на цьому місці кілька днів. Проїжджаючи поряд з цим місцем кілька днів поспіль, ОСОБА_8 помітив, що автомобіль занесло снігом і будь-які сліди поряд з ним були відсуті, у зв`язку з чим ОСОБА_4 став вважати, що у цього автомобіля відсутній власник, і вирішив забрати його собі. Він виявив, що двері автомобіля не були зачинені, і за допомогою свого знайомого ОСОБА_7 та його автомобіля «Chevrolet Niva» відбуксирував автомобіль ВАЗ-21121 до себе додому. Після цього знайшовся власник автомобіля, яким виявився ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 добровільно видав автомобіль працівникам поліції.

Вказав, що відразу зізнався у вчиненому, надав показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Повідомив, що наразі шкодує про вчинене, критично ставиться до своєї поведінки, розуміє факт порушення ним законодавства, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків. Зазначив, що добровільно брав участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого детально розповів та показав на місці механізм вчинення злочину.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи показання обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо долі речових доказів та щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому виходячи з положень ст.ст.50, 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, 2019 та 2022 року народження, офіційно працює в ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» на посаді помічника готувача фаршу, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно видав працівникам поліції незаконно привласнений автомобіль, після зізнання у вчиненні злочину не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позиції потерпілого, який зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно міри покарання покладається на розсуд суду, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи звільнення від відбування покарання з випробуванням та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у суду відсутні підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України судові витрати по справі з проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3553 від 14.03.2025 в сумі 4240,80 грн, судової дактилоскопічної експертизи № CE-19/121-25/6020-Д від 13.03.2025 в сумі 3979,50 грн, всього в сумі 8220,30 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 13.03.2025 було накладено арешт на майно автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21121», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у володінні ОСОБА_6 ; реєстраційні номери НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_8 .

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст.100, 124, ч.4 ст.174, ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 392-395, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3553 від 14.03.2025 в сумі 4240,80 грн (чотири тисячі двісті сорок грн. 80 коп.), судової дактилоскопічної експертизи № CE-19/121-25/6020-Д від 13.03.2025 в сумі 3979,50 грн (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять грн 50 коп.), всього в сумі 8220,30 грн (вісім тисяч двісті двадцять грн. 30 коп.).

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 13.03.2025 на майно автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21121», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у володінні ОСОБА_6 ; реєстраційні номери НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_8 ..

Речові докази по кримінальному провадженню :

автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21121», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 під розписку вважати повернутим власнику;

автомобіль марки «Chevrolet Niva», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_7 вважати повернутим власнику;

реєстраційний номер на автомобіль НОМЕР_4 , належний ОСОБА_4 повернути власнику;

експертний пакет № 6120611, в якому знаходиться відрізок прозорої липкої стрічки зі слідом пальця руки; паперовий конверт, в якому знаходиться дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 ; один диск DVD-R «Verbatim», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 11.09.2025.

Суддя ОСОБА_1