Справа № 442/4929/25
Провадження № 1-кп/442/323/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000049 від 19.06.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Турка, Турківського району, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом та адвокатом не являється, розлученого, інваліда війни ІІІ групи, учасника бойових дій в Афганістані, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , яким визначено тимчасові обмеження його прав та покладено на нього наступні обов`язки: - заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 контактувати з постраждалою особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_4 , строком на 6 місяців.

05.06.2025 ОСОБА_3 ознайомлено під відеозапис з порядком та умовами виконання обмежувального припису за вищевказаним рішенням суду та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України.

В подальшому, 13.06.2025 у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел направлений на порушення обмежувального припису. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на порушення обмежувального припису, будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами виконання вищевказаного обмежувального припису та попередженим про можливість його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 13.06.2025 приблизно о 20 год. прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно самовільно зайшов у будинок, звідки вийняв із внутрішньої серцевини замка дверей зв`язку ключів потерпілої від будинку та службового кабінету, після чого упродовж 20 хвилин на прохання потерпілої ОСОБА_4 повернути ключі та залишити її місце проживання, не реагував, через що остання була змушена цього дня викликати працівників поліції.

Окрім цього, ОСОБА_3 , керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на невиконання обмежувального припису Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2025, порушив його в частині заборони наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, 14.06.2025 приблизно 00 год. 20 хв., прибув до місця проживання ОСОБА_4 за вищевказаної адресою, де умисно через балкон піднімався у її кімнату в будинку, на зауваження потерпілої не турбувати та залишити її місце проживання не реагував, через що остання була змушена цього дня викликати працівників поліції.

Крім цього, ОСОБА_3 , керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на невиконання обмежувального припису Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2025, порушив його в частині заборони наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, 16.06.2025 приблизно 13 год., прибув до місця проживання ОСОБА_4 , де на подвір`ї будинку переслідував її, приставав до неї, на зауваження потерпілої не турбувати та залишити її місце проживання не реагував, через що остання була змушена цього дня викликати працівників поліції.

Продовжуючи єдиний умисел на невиконання обмежувального припису Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2025, порушив його в частині заборони наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 17.06.2025 приблизно 19 год. 30 хв., прибув до місця проживання ОСОБА_4 , де на подвір`ї будинку переслідував її, на зауваження потерпілої не турбувати та залишити місце проживання не реагував, через що остання була змушена цього дня викликати працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , за підписом захисника ОСОБА_6 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, згідно якої вона ознайомлена з обмеженням правами на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання обмежувального припису.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, вину визнає повністю, щиро кається та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя .

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, суд вважає, за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.

Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Судових витрати та речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та обрати йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:

1.Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2.Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3.Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1