УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000193 від 20 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 20 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 19 травня 2025 року працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на автомобільній дорозі поблизу с.Фалемичі Володимирського району було зупинено автомобіль марки "ДАФ" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції товаро-транспортні накладні з недостовірними даними, які він отримав від роботодавця ТОВ "ДОР Інвест Сервіс".

20.05.2025 року за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України.

19.05.2025 року під час огляд місця події у ОСОБА_5 , було вилучено: автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3 (згідно ТТН №1 та №2 від 19.05.2025 року), товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025 року, товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», юридична адреса: с.Милуші, вул.Тарасова,17, Луцький район, Волинська область.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», юридична адреса: с.Милуші, вул.Тарасова,17, Луцький район, Волинська область.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3 (згідно ТТН №1 та №2 від 19.05.2025 року), товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025 року, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025 року вважаються тимчасово вилученим майном.

На думку дізнавача СВДВолодимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучені під час огляду місця події предмети є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучені підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив суд накласти арешт на автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3 (згідно ТТН №1 та №2 від 19.05.2025 року), товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025 року, товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025 року, які було вилучено у ОСОБА_5 , власником вказаного майна являється ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС» адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, пояснив, що ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС» займається господарською діяльністю, а саме надає послуги з перевезення вантажів, зокрема нафтопродуктів. 19.05.2025 року вказане ТОВ на замовлення ТОВ «ПЕТРОЛ ГРУП ЛІМІТЕД» перевозило дизельне пальне і на в`їзді у м. Володимир , а саме на блокпості, автомобіль під керуванням ОСОБА_5 було зупинено працівниками поліції. Після перевірки документів йому сказали чекати слідчо-оперативну групу. СОГ вимагала надати акцизну накладну, яка складається після вивантаження пального і до того ж, перевізник не зобов`язаний мати її при перевезенні вантажу. Після цього працівниками поліції було вилучено автомобіль марки «DAF XF 105.410», напівпричіп цистерна «SCHRADER» з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3,товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025 року, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025 року. Представник власника майна зазначив, що у вилученому напівпричепі знаходиться дизельне пальне, яке належить ТОВ «ПЕТРОЛ ГРУП ЛІМІТЕД» та перевозилося на його замовлення. У даний час воно знаходиться на обочині дороги міжнародного значення без належної охорони. Вважає, що автомобіль з причепом та товаро-транспортні накладні вилучено незаконно. Водій мав при собі усі необхідні документи на пальне. Оскільки кримінальне провадження порушено за ч. 1 ст. 358 КК України, то вилучені транспортні засоби з пальним та накладними не є речовими доказами у даній справі. Тому просив відмовити у задоволенні клопотання дізнавача.

Заслухавши пояснення представника власника майна, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 від 20 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

Згідно витягу з ЄРДР№ 0000193 від 20 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, 19 травня 2025 року працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на автомобільній дорозі поблизу с.Фалемичі Володимирського району було зупинено автомобіль марки "ДАФ" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції товаро-транспортні накладні з недостовірними даними, які він отримав від роботодавця ТОВ "ДОР Інвест Сервіс".

19.05.2025 року під час огляд місця події у ОСОБА_5 , було вилучено: автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3 (згідно ТТН №1 та №2 від 19.05.2025 року), товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025 року, товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», юридична адреса: с.Милуші, вул.Тарасова,17, Луцький район, Волинська область.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 напівпричіп цистерна «SCHRADER» реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», юридична адреса: с.Милуші, вул.Тарасова,17, Луцький район, Волинська область.

Постановою начальника СД ОСОБА_4 від 20.05.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами уданому кримінальному провадженні. Однак, на думку слідчого судді, вказана постанова носить суто формальний характер, оскільки в самій постанові не надана оцінка вказаним речам на їх відповідність положенням статті 98 КПК України, та не обґрунтовано їх значення для даного кримінального провадження, яке здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), у той час, коли у витягу з ЄРДП зазначено, що товаро-транспортні накладні містять недостовірні дані.

Окрім того, дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував та не довів необхідність накладення арешту на автомобіль з причепом та товаро-транспортні накладні, не обґрунтував та не довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що правові підстави для накладення арешту на вказане майно відсутні, не зрозуміло, яку доказову базу воно має у даному кримінальному провадженні, не надано жодних доказів того, що вказане майно є речовими доказами у рамках даного кримінального провадження обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення також відсутня, а наслідком арешту майна стане неможливість суб`єкта господарювання здійснювати господарську діяльність, а саме надавати послуги вантажоперевезення.

Оскільки дізнавачем не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання повністю.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп цистерна «SCHRADER», реєстраційний номер НОМЕР_3 з паливом дизельним EN590 в кількості 18500 дм3 (згідно ТТН №1 та №2 від 19.05.2025), товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2 від 19.05.2025, товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1 від 19.05.2025, які було вилучено у ОСОБА_5 , власником вказаного майна є ТОВ «ДОР ІНВЕСТ СЕРВІС», відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_6