Провадження № 1-кс/686/4725/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницький ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001098,

ВСТАНОВИЛА:

07.05.2025 прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницький ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках: № НОМЕР_1 ТОВ «Нова Пей»; № НОМЕР_2 АТ «Універсал Банк»; № НОМЕР_3 АТ «Універсал Банк»; № НОМЕР_4 АТ «Універсал Банк»; № НОМЕР_5 - АТ «Універсал Банк».

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

Слідчим відділом Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001098, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що «08.04.2025 близько 15 години 50 хвилин невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, з використанням ЕОМ, шахрайським способом, використовуючи номер телефону НОМЕР_6 , надіслала у месенджері «Viber», фішингове посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 під приводом купівлі вікна, оголошення про яке було розміщено в «OLX», за яким перейшов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ввів реквізити своєї банківської карти АТ «Сенс Банк», внаслідок чого невстановлена особа заволоділа грошовими коштами загальною сумою 37000 гривень із банківської карти № НОМЕР_7 , які були перераховані на невстановлений рахунок, чим спричинила останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

В ході розслідування кримінального провадження було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що у нього у володінні перебуває банківська картка емітована АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_7 рахунок НОМЕР_8 .

05.04.2025 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 він розмістив на інтернет платформі «OLX» оголошення щодо продажу металопластикового вікна, додавши до вказаного оголошення особистий абонентський номер НОМЕР_9 . Цього ж дня близько 13:42 год. йому надійшло повідомлення у мобільному месенджері «Viber» з невідомого йому абонентського номеру НОМЕР_6 від невідомої йому особи, яка на той момент була зазначена як « ОСОБА_4 » стосовно придбання вище вказаного товару. В ході листування особа на ім`я « ОСОБА_4 » повідомила, що бажає скористатись функцією «OLX Доставка» та надіслала фішингове посилання «https://vooladeser-asert.site/ez32pguq» за яким потрібно було перейти, для підтвердження оплати за товар. Перейшовши за даним посиланням у формі, яка з`явилась ОСОБА_3 ввів реквізити належної йому банківської картки АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_7 рахунок НОМЕР_8 . В подальшому потерпілий виконував інші вказівки, які з`являлись на екрані телефону (які саме в ході допиту повідомити не зміг), проте оформити замовлення йому не вдалось та він покинув дану сторінку. В подальшому, а саме 08.04.2025 близько 16:00 год. на мобільний телефон потерпілого надійшов дзвінок з невідомого йому номера від невідомої особи, яка представилась працівником АТ «Сенс Банк» та запила чи саме він здійснював грошові перекази з вище зазначеної банківської картки, на що потерпілий відповів, що жодних переказів він не здійснював. Одразу після цього, ОСОБА_3 увійшов до онлайн-банкінгу АТ «Сенс Банк» та виявив, що 08.04.2025 в період часу з 15:49 год. по 15:50 год. з належної йому банківської картки було здійснено три перекази грошових коштів на невстановлений рахунок у загальній сумі 37000 грн.

Внаслідок вище вказаного, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала майнової шкоди останньому на суму 37000 грн.

В ході виконання доручення оперативним шляхом встановлено, що грошові кошти потерпілим було перераховано:

- 08.04.2025 о 15:49 год. з банківської картки АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_7 здійснено переказ на суму 7000 грн на банківську картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_1 ;

- 08.04.2025 о 15:49 год. з банківської картки АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_7 здійснено переказ на суму 9000 грн на банківську картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_1 ;

- 08.04.2025 о 15:50 год. з банківської картки АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_7 здійснено переказ на суму 21000 грн на банківську картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_1 ;

- 08.04.2025 о 15:16 год. з банківської картки ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_1 здійснен переказ на суму 37000 грн. на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 ;

- 08.04.2025 о 19:07 год. з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 здійснено переказ на суму 270 грн. на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 ;

- 08.04.2025 о 23:24 год. з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 здійснено переказ на суму 2000 грн. на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 ;

- 08.04.2025 о 23:31 год. з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 здійснено переказ на суму 2000 грн. на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_5 ».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, незважаючи на зазначену у клопотанні мету арешту майна забезпечення збереження речових доказів, а саме грошових коштів, які є об`єктом посягання, до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання грошових коштів, на які прокурор просить накласти арешт, речовим доказом.

Слідча суддя звертає увагу також і на те, що прокурором не указана сума грошових коштів, яку слід арештувати та яка знаходиться на відповідних рахунках, що унеможливлює здійснення оцінки розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України має бути враховано слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна.

Також слід звернути увагу і на те, що зазначені прокурором суми коштів (у загальній сумі 78270 грн.), нібито перераховані потерпілим на відповідні рахунки невідомих осіб внаслідок шахрайських дій невідомих осіб, в цілому перевищують суму викрадених у потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до його заяви, коштів (37000 грн), що викликає обгрунтовані сумніви у необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, у клопотанні вказано, що переказ грошових коштів в сумі 37000 грн. з банківськї карти потерпілого № НОМЕР_1 на банківську картку № НОМЕР_2 було здійснено 08.04.2025 о 15 год. 16 хв., тоді як із показань ОСОБА_3 , наведених у клопотанні, слідує, що 08.04.2025 в період часу з 15:49 год. по 15:50 год. з банківської картки, яка йому належить, було здійснено три перекази грошових коштів на невстановлений рахунок у загальній сумі 37000 грн., що викликає сумніви у твердженні про злочинне заволодіння відповідними грошовими коштами.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання прокурора прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницький ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001098 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя