Справа № 283/2190/25
Провадження №1-кп/283/296/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.07.2025 за № 0000093, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого зварювальником ТОВ «Сервіс ГУ», неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2025 близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» модель «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою сполученням «Малин-Гранітне», та поблизу селища Гранітне, Коростенського району, Житомирської області був зупинений працівниками СРПП Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

На вимогу поліцейських пред`явити для перевірки документи, а саме посвідчення водія, ОСОБА_4 надав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане УДАІ ГУ МВС в Київській області 20.05.2011 з правом керування транспортними засобами категорії «В», «С1», «С», «СЕ».

В подальшому було встановлено, що посвідчення водія, яке використовує ОСОБА_4 , не відповідає стандартним вимогам до посвідчень водія, таким чином використав завідомо підроблений документ.

Ухвалою суду від 17.09.2025 задоволено клопотання обвинуваченого, звільнено його від кримінальної відповідальності та закрито провадження у кримінальному провадженні в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, при цьому підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та зазначав, що мав посвідчення водія з категоріями «С, С1», однак хотів додатково відкрити ще категорії. Побачив в інтернеті оголошення. Замовив дане посвідчення у невстановленої особи через вайбер, направивши власне фото, копію паспорта та фото посвідчення водія, яке вже мав. Посвідчення йому надіслали поштою. Того дня їхав на автомобілі, зупинили поліцейські, він надав посвідчення на перевірку. Поліцейські повідомили, що в базі такого посвідчення не значиться і викликали СОГ. Розкаюється у вчиненому.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, зокрема:

-витяги з ЄРДР;

-протокол огляду місця події від 19.07.2025 з фототаблицями, якими зафіксовано, що за результатами огляду місця події оглянуто посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2011 на ім`я ОСОБА_4 , яке добровільно надане ОСОБА_4 та вилучено;

-постанову від 19.07.2025 про визнання вилученого посвідчення речовим доказом;

-висновок експерта № СЕ-19/106-25/13038-ДД від 29.07.2025, яким встановлено, що надане на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2011 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу;

-лист ГСЦ МВС №31/25166-18589 від 25.07.2025, згідно з яким в ЄДР МВС відсутня інформація щодо посвідчення НОМЕР_2 , що видане 20.05.2011 на ім`я ОСОБА_4 , натомість в ЄДР наявна інформація про те, що ОСОБА_4 23.08.2007 документований посвідченням водія серії НОМЕР_2 категорії «С».

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документа посвідчення водія, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, судом було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого, а саме:

- копію паспорта;

- характеристику з місця проживання, згідно з якою обвинувачений зарекомендував себе з позитивної сторони;

- вимогу про судимості, відповідно до якої обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

- довідку про те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до кримінального проступку, суспільну небезпеку скоєного, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні становлять 3565, 6 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що знаходиться в матеріалах справи знищити; DVD-R- диски залишити в матеріалах кримінального провадження у розпорядженні прокурора.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1