Справа № 947/9855/25
Провадження № 1-кс/947/9425/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000179 від 02.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до незаконного виготовлення, придбання з метою збуту, а також збуту та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет, причетні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає, АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 .

Використовує для транспортування незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет транспортний засіб: марки «DODGE CHALLENGER» д.н.з. НОМЕР_2 .

Також встановлено, що особа використовує гаражне приміщення з метою незаконного зберігання, фасування підакцизних товарів гаражне приміщення, що розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , з нанесеним номером на ньому №502/4. Місце розташування гаража визначене за географічними координатами: 46.4365826, 30.7083730 (Google Maps).

Збут незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку здійснює в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відправку незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку здійснює логістичною компанією Нова пошта, через відділення № 36, вулиця Івана та Юрія Лип, 5, Одеса. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , приймає замовлення в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та здійснює відправку через відділення ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 та Юрія Лип, 5, Одеса.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , приймає замовлення в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та здійснює відправку через відділення ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 та Юрія Лип, 5, Одеса.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та його дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,РНОКПП: НОМЕР_6 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 допомагають сину ОСОБА_4 , у незаконному збережені та збуті, незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку, (відправки через ОСОБА_6 , здійснюються з використанням їх мобільних номерів телефонів), а також здійснюють акумуляцію та збереження грошових коштів здобутих переступним шляхом (від продажу незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет без марок акцизного податку).

Під час досудового розслідування, проведено згідно постанови прокурора контроль за вчиненням злочину у вигляді контролеваної закупки, та допитано в якості свідка: ОСОБА_11 , з приводу обставин незаконної діяльності вказаних осіб, який добровільно надав електронні сигарети та інші супутні документи, придбані ним у спільноті мережі «Telegram» в інтернет магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

20.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 23.05.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1)Електронні сигарети марки «ELF BAR 23000» у загальній кількості 45 одиниць;

2)купюри зовні схожі на банкноти долари США у загальній сумі 250 доларів США;

3)Тютюн марки «Gixon» у кількості 5 одиниць;

4)Тютюн марки «Jibiar» у кількості 1 одиниць;

5)Мобільний телефон марки «Iphone 6» з пошкодженим дисплеєм;

6)Зошит з чорновими записами -1шт.;

7)Накладні транспортної компанії «НОВА ПОШТА» 4 одиниці,

8)Ноутбук марки «ASUS» модель GL552V із зарядним пристроєм.

20.06.2025 на підставі постанови детектива вилучене майно визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінальних правопорушень.

Вилучені тютюнові вироби фактично є вилученими з обігу і не підлягають реалізації на території України.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор на адресу суду звернувся із заявою про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Представник власника майна також скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що вищевказане майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяви сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Означене у клопотанні майно було вилучене в ході обшуку, проведеного 20.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно долученої до матеріалів клопотання відповіді заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_7 прикордонного загону від 18.05.2025 на виконання доручення (а.к. 25), в ході виконання заходів щодо встановлення осіб було встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку тютюнові вироби та електронні сигарети імовірно є предметами вчинення кримінального правопорушення, відповідно до чого відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Вжитим у диспозиції ст. 204 КК України незаконним виготовленням підакцизних товарів, зокрема, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, вважаються товари, виготовлені: особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи суб`єктом господарської діяльності без одержання ліцензії, якщо їх виготовлення підлягає ліцензуванню, або суб`єктом господарської діяльності, який має ліцензію на їх виготовлення, але частину (чи повністю) виготовлених товарів не відображає у звітності, тобто не сплачує акцизний збір, сплата якого є обов`язковою.

Предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 204 КК України, можуть бути і фальсифіковані тютюнові вироби.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають, в тому числі такі види господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України" Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Крім того, слідчий суддя вважає, що з урахуванням специфіки кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування, вилучений під час обшуку зошит з чорновими записами та накладні можуть містити інформацію щодо кримінально-протиправних дій, пов`язаних із незаконним виготовленням, зберіганням, збутом або транспортуванням з метою збуту підакцизних товарів

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 20.06.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Одночасно, що стосується решти вилученого майна, а саме купюр зовні схожих на банкноти долари США у загальній сумі 250 доларів США, мобільного телефону та ноутбуку, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, слідчий суддя враховує специфіку кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, які є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження та, як вже зазначалося, погоджується з доводами клопотання про відповідність вилучених тютюнових виробів та електронних сигарет, чорнових записів та накладаних критеріям речових доказів, що зумовлює необхідність їх збереження.

Між тим, слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що: 1) майно було вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 ; 2) матеріали клопотання не містять додатких даних щодо кримінально-протиправного походження вилучених грошових коштів, наявності на технічниїх пристроях інформації, яка підтверджує їх доказове значення для даного кримінального провадження.

По меншій мірі, сторона обвинувачення об`єктивно мала вдосталь процесуального часу для того, щоб у суворій відповідності до вимог кримінального процесуального закону України вказати, яке конкретно доказове значення має таке майно, з огляду на відповідні положення вимог ч. 1 ст. 98 КПК України.

Натомість з аналізу поданого клопотання вбачається, що окрім формального цитування відповідних положень КПК України, будь-якого конкретного доказового значення прокурором зазначено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

В цьому розрізі, якби хоча б дійсно, сторона обвинувачення в судовому засіданні навела наразі якісь аргументовані, підтверджені відповідними доказами доводи відносно того, щоб хоч якось пояснити свою позицію з приводу доказового значення вилученого майна, можливо дійсно, була б доцільність розглядати можливість повернення такого клопотання, у випадку певної його невідповідності вимогам закону.

Однак така формальна позиція сторони обвинувачення, яка відобразилася у поданому клопотанні прокурора про арешт майна та його заяві про розгляд такого клопотання без його участі не може свідчити про те, що стороною обвинувачення хоча б якісь додаткові процесуальні дії вживалися для підтвердження доказового значення вилученого майна.

Таким чином, на переконання слідчого судді, у випадку, якщо таке клопотання буде повернуто прокурору, наведене не відповідатиме завданням та загальним засадам кримінального провадження, а також вимогам розумності та пропорційності, в розрізі інтересів зацікавлених осіб.

Таким чином, за наявних у слідчого судді матеріалів, слідчому судді не відомо чи стороною обвинувачення були проведені з моменту вилучення такого майна (20.06.2025) відповідні процесуальні заходи відносно нього для встановлення інформації, яка може міститися на вилучених технічних пристроях. Тим самим, відсутні відомості й щодо хоча б ініціювання таких заходів.

Отже, підсумовуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого майна (грошових коштів, технічних пристроїв) категорії речових доказів, а відтак й наявності підстав та мети для арешту майна. З урахуванням чого не доведено в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав зацікавлених осіб, а тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора в цій частинні задоволенню не підлягає.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1)Електронні сигарети марки «ELF BAR 23000» у загальній кількості 45 одиниць;

2)Тютюн марки «Gixon» у кількості 5 одиниць;

3)Тютюн марки «Jibiar» у кількості 1 одиниць;

4)Зошит з чорновими записами -1шт.;

5)Накладні транспортної компанії «НОВА ПОШТА» 4 одиниці,

В іншій частині клопотання відмовити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно, а саме:

1)купюри зовні схожі на банкноти долари США у загальній сумі 250 доларів США;

2)Мобільний телефон марки «Iphone 6» з пошкодженим дисплеєм;

3)Ноутбук марки «ASUS» модель GL552V із зарядним пристроєм повернути особі, у якої воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1