У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в режимі відеоконференції із заявником клопотання власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізром» в особі представника - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000330 від 02.11.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року на адресу суду надійшло клопотання власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізром» в особі представника - адвоката ОСОБА_4 , за яким він просить: скасувати вжиті Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року у справі № 308/12349/24 заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва вулиці Олександра Радіщева), 1, шляхом скасування заборони власнику Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІЗРОМ" (), та іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

В обґрунтування клопотання власник майна зазначив, що обмеження, накладені на права ТОВ «ЛІЗРОМ», на даний час не виглядають обґрунтовано необхідними, з урахуванням матеріалів провадження та фактичних обставин, зважаючи на таке.

Зі змісту клопотання прокурора, викладеного в ухвалі, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000330 від 02.11.2023 року проводиться за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Ужгородської міської ради під час видачі містобудівних умов та обмежень на забудову земельних ділянок, що призвело до настання тяжких наслідків, тобто, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Отже, провадження здійснюється за фактом зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало значної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та що спричинило тяжкі наслідки.

Більш того, санкція частини 2 статті 364 Кримінального кодексу України не передбачає такого виду покарання, як спеціальна конфіскація майна або його примусове вилучення. Отже, земельні ділянки, що належать ТОВ «ЛІЗРОМ», не є об`єктом, який у разі винесення обвинувального вироку підлягатиме вилученню на користь держави.

Щодо арешту в контексті забезпечення збереження речових доказів, звертаємо увагу на те, що в матеріалах провадження відсутні конкретні відомості про наявність ризиків втрати або зміни властивостей вказаних земельних ділянок. Оскільки зазначене майно є нерухомим, воно не може бути фізично переміщене чи втрачено, а також не містить інформації, яка може бути змінена чи знищена в процесі звичайного використання. Таким чином, навіть у випадку необхідності подальшого дослідження фактичних обставин, пов`язаних із цими об`єктами, таке дослідження може бути забезпечено без запровадження обмежень у вигляді арешту з забороною користування.

Станом на сьогоднішній день значна кількість майнових прав на майбутні квартири та нежитлові приміщення у житловому комплексі, що будується на відповідних земельних ділянках, вже належить фізичним та юридичним особам. Це добросовісні набувачі, які уклали відповідні договори з ТОВ «ЛІЗРОМ» і розраховують на своєчасне завершення будівництва. У зв`язку з цим, застосування арешту у формі заборони користування ділянками безпосередньо впливає не лише на права власника ТОВ «ЛІЗРОМ», але й на права третіх осіб, що набули майнові права. Крім того, ТОВ «ЛІЗРОМ» несе договірні зобов`язання перед своїми контрагентами щодо введення об`єкта в експлуатацію у встановлений строк та передачі документів, які підтверджують право власності на майбутні квартири та приміщення. Збереження арешту ускладнює виконання цих зобов`язань.

У результаті накладення арешту шляхом заборони користування та розпорядження земельними ділянками, наразі призупинено виконання запланованих робіт із завершення будівництва житлового комплексу. Це прямо впливає на хід реалізації договірних зобов`язань перед фізичними та юридичними особами, які вже набули майнові права на майбутні об`єкти нерухомості. З огляду на заборону використання земельних ділянок, виникають об`єктивні труднощі із завершенням будівництва у погоджений строк зокрема, до ІІ кварталу 2026 року, як це передбачено чинними договорами. Таким чином, обмеження, що діють у межах арешту, істотно ускладнюють реалізацію прав не лише власника земельних ділянок, а й третіх осіб, які обґрунтовано очікують на набуття права власності на квартири та нежитлові приміщення в рамках цього проекту.

Власник майна вважає, що відсутня обґрунтована підозра того, що вчинено правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладання арешту на земельні ділянки шляхом, заборони розпорядження та їх використання, що призведе до фактичного застою всього процесу будівництва цілого комплексу. По-друге: вважаємо, що у даному кримінальному провадженні взагалі відсутня потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна ТОВ «ЛІЗРОМ», адже метою досудового розслідування є факт видачі документів, а не, власне, майно

Зазначене майно є нерухомим майном, не може зникнути або іншим чином втратити інформаційні властивості щодо нього. Наголошуємо, що кримінальне провадження відкрито 02.11.2023 року. Проте з клопотанням про арешт, прокурор почав звертатись на початку 2024 року, втім його клопотання двічі було повернуто. Лише Ухвалою від 13.01.2025 року клопотання було розглянуто по суті, та відмовлено в його задоволенні. Та вже 20.03.2025 року, апеляційним судом клопотання прокурора задоволено частково. Отже, звертаємо увагу, що протягом листопада 2023 року по березень 2025 року, з земельними ділянками не відбулось жодних змін, які підпадають під критерії ризиків, що дають підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. ТОВ Лізром отримані містобудівні умови, дозвіл на будівництво, а також зареєстровані МОНи (майбутні об`єкти нерухомості) у відповідності до ЗУ Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому.

Враховуючи тривалість досудового розслідування та відсутність будь-яких змін щодо правового статусу чи цільового використання земельних ділянок протягом цього періоду, наразі обмеження, встановлені ухвалою суду, фактично ускладнюють реалізацію прав як ТОВ «ЛІЗРОМ», так і добросовісних фізичних та юридичних осіб, які набули майнові права на майбутні об`єкти нерухомості. Ці особи обґрунтовано розраховують на виконання договірних зобов`язань у визначений строк. З огляду на відсутність нових обставин, які б свідчили про реальні ризики для досягнення цілей кримінального провадження, подальше збереження таких обмежень видається необґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, власник майна вважає, що сукупність наведених обставин свідчить про наявність підстав для скасування арешту, накладеного на земельні ділянки ТОВ «ЛІЗРОМ», розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (колишня назва вул. Олександра Радіщева). Це дозволить забезпечити належний баланс між суспільним інтересом та захистом прав власника і добросовісних третіх осіб. Враховуючи перебіг досудового розслідування, характер майна та відсутність обставин, що створюють ризики його втрати, зміни чи відчуження, станом на сьогоднішній день відсутня фактична необхідність у подальшому застосуванні арешту.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.05.2025 року справу було розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 22.05.2025 року судом було призначено розгляд клопотання в режимі відеоконференції із представником власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізром» - адвокатом ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 23.05.2025 року представник власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізром» - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила суд його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Прокурор категорично заперечив проти задоволення клопотання судом, оскільки на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, триває проведення експертизи, а підстави задля накладення арешту на земельну ділянку не відпали.

Заслухавши представника власника майна та прокурора, дослідивши клопотання, а також матеріали кримінального провадження № 0000330 від 02.11.2023 року, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів кримінального провадження №0000330 від 02.11.2023 року, за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2024 року у справі № 308/12349/24 (провадження № 1-кс/308/4534/24) клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000330 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна було повернуто прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 для усунення недоліків.

При цьому судом було встановлено, що

Клопотання містить лише загальні формулювання мети арешту майна згідно положень процесуального закону та не містить належного обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт з метою заборони відчужувати, розпоряджатись, передавати в оренду та користуватись земельними ділянками в частині проведення будь яких будівельних чи земляних робіт (окрім аварійно-відновлювальних) та заборонити державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам та іншим особам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно земельних ділянок, разом із тим належним чином не обґрунтовує необхідності встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження майном.

На думку слідчого судді, у клопотанні відповідно до норм п.1 ч.2 ст.171 КПК України не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, яке б виправдовувало потреби досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вищенаведене, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

У подальшому, за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2025 року у справі № 308/12349/24 (провадження № 1-кс/308/183/25) також було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000330 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна.

При цьому слідчим суддею зазначено наступне.

У клопотанні метою накладення арешту на майно прокурор визначив збереження речових доказів, проте відповідних доказів на підтвердження необхідності накладення арешту не надавав, також прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно.

Факт арешту земельної ділянки, заборони проведення будівельних робіт на ній, жодним чином не може приховати земельну ділянку від органу досудового розслідування, а також приховати чи спотворити факт наявності в діях посадових осіб Ужгородської міської ради ознак передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України кримінального правопорушення.

Зокрема, через специфічність такого об`єкту права власності як "земельна ділянка" та кримінальне правопорушення, з приводу виявлення ознак якого розпочате досудове розслідування, на переконання слідчого судді, заявлені прокурором ризики перетворення, відчуження, використання земельних ділянок не можуть бути реалізовані, оскільки земельна ділянка як речовий доказ у будь-якому випадку буде існувати, оскільки являє собою частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами - ст. 79 Земельного кодексу України, і малоймовірне вчинення з нею таких дій, які приведуть її у такий стан, що унеможливить її використання як речового доказу.

Поряд з цим ризик, відчуження прокурором не доведений, з огляду на те, що будь-яких підстав вважати, що діючий власник земельної ділянки якось причетний до вчинення кримінального правопорушення, з приводу якого розпочате досудове розслідування, чи має намір відчужити земельну ділянку, стороною обвинувачення у клопотанні не зазначено.

Між тим, відчуження земельної ділянки іншому власнику не призведе до втрати його властивостей як речового доказу.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як заборона власнику земельної ділянки передавати в оренду та користуватись належною йому земельною ділянкою, забороняти посадовим особам вчиняти реєстраційні дії щодо такої земельної ділянки без обґрунтованих підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, суперечитиме засаді кримінального провадження - недоторканості права власності, та не відповідатиме розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Додані до матеріалів клопотання докази не свідчать про те, що ТОВ «ЛІЗРОМ» здійснює дії щодо перетворення, відчуження, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, як це передбачено ст. 170 КПК України, як підставу для накладення арешту.

Крім того, доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження не доведено наявність ризиків, а саме того, що незастосування заборони на використання та розпорядження майном може призвести до його перетворення, передачі вказаного майна, нецільового використання або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте, за ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року у цій справі було Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2025 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна № 0000330, відомості про яке 02.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України скасовано.

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні задоволено частково.

Накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва вулиці Олександра Радіщева), 1, шляхом заборони власникам Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна» чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив наступне.

В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги, 1 (попередня назва ОСОБА_7 ) із забороною власникам Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна» чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись, передавати в оренду та користуватись цими земельними ділянками; заборонивши проведення будь-яких будівельних чи земляних робіт (окрім аварійно-відновлювальних). Заборонити державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам та іншим особам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаних земельних ділянок.

Як вбачається із матеріалів клопотання, відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 002229, виданого 26.07.2000 Ужгородською міською радою, Відкритому акціонерному товариству «Ужгородське АТП № 2154» надано в постійне користування земельну ділянку площею 4,2900 га, розташовану за адресою м. Ужгород, вул. Радіщева, 1 (рішення 10 сесії Ужгородської міської ради 3-го скликання від 22.12.1998).

15.04.2003 відповідно до укладеного договору купівлі-продажу № 5 ВАТ «Ужгородське АТП 12154» продало ТОВ «Карпати Імпекс» належний йому на підставі наказу регіонального відділення фонду державного майна України в Закарпатській області № 09-06/260 від 01.08.2001 та переліку нерухомого майна, що ввійшло до статутного фонду ВАТ «Ужгородське АТП 12154» - виробничо-адміністративний комплекс, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Радіщева, 1, розташований на земельній ділянці розміром 2,750 га, що складається з наступних об`єктів: «А», «Б», «В», «Г», «Д», «ЕЕ», «З», «П», «З», «ТТ», стоянка автомобілів.

30.12.2004 відповідно до договору купівлі-продажу № 435957 ТОВ «Карпати Імпекс» передав у власність покупцям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по частині виробничо-адміністартивного комплексу, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Радіщева, 1, розташований на земельній ділянці площею 26000 м.кв (літера А., літ.Б., літ.В., літ.Г., літ.ЕЕ, літ.З., літ.П., літ.Р.).

Зокрема, 25.05.2018 в Реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0548, площею 0,4379 га, розташовану за адресою м. Ужгород, вул. Радіщева, 1 за Територіальною громадою м. Ужгорода в особі Департаменту міського господарства.

25.05.2018 вказаним нотаріусом зареєстровано в Реєстрі договір оренди землі за № 1971 від 18.05.2018, відповідно до умов якого земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0548, площею 0,4379 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , передано в оренду строком на 5 років ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

13.07.2018 між Департаментом міського господарства УМР та громадянами ОСОБА_8 і НОМЕР_1 , укладено договір за № 1134 купівлі продажу земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0548 за заниженою ціною.

17.07.2018 громадяни ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вказаний об`єкт нерухомого майна передали в іпотеку громадянину ОСОБА_11 в якості забезпечення позики в сумі 400000 грн.

Натомість ціна продажу земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0548 значно нижча від ринкової, як наслідок бюджет територіальної громади міста Ужгорода недоотримав доходи.

10.02.2017 державним реєстратором Ужгородського МБТІ зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 1,6258 га з кадастровим номером :24:002:0102, розташовану за адресою АДРЕСА_1 за громадянами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Як підставу реєстрації даної земельної ділянки реєстратор зазначила державний акт на право власності на земельну ділянку ЗК № 036617, виданий 29.09.2005, при цьому цільове призначення якої зазначила для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Водночас згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЗК № 036617, виданого 29.09.2005 Ужгородською міською радою приватному підприємцю ОСОБА_8 , площа такої земельної ділянки становила 2,5958 га, цільове призначення якої «землі комерційного призначення для обслуговування майнового комплексу (автообслуговування).

Поряд з тим, для реєстрації прав на земельну ділянку згідно діючого законодавства здійснюється за технічною документацією щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), окрім того в даному випадку мало місце поділ земельної ділянки.

Однак у визначеному законом порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою наданою ВАТ «Ужгородське АТП 12154» для розміщення об`єктів виробничого комплексу органом місцевого самоврядування не приймалось.

Протягом 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про закриття розділів про речові права на об`єкти нерухомого майна ВАТ «Закарпатавтотранс» та ВАТ «Ужгородське АТП 12154», у зв`язку із їх знищенням.

Поряд з тим, відсутні рішення сесії Ужгородської міської ради щодо надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 1,6258 га з кадастровим номером :24:002:0102, а також дозволу на поділ земельної ділянки даним органом місцевого самоврядування не приймалось.

Згідно листа Виконавчого комітету Ужгородської міської ради за № 4794/03-17 від 29.11.2023 встановлено, що міською радою не приймались рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 4,29 га, розташованою за адресою: м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва Олександра Радіщева), 1, наданого ВАТ «Ужгородське АТП 12154», на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 002229.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 352574086 від 01.11.2023 земельна ділянка загальною площею 1,6258 га кадастровий номер :24:002:0102, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності перебувала у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до поділу об`єкта нерухомого майна, яке відбулось 18.07.2022 на земельні ділянки кадастрові номери: :24:001:0655, площею 0,329 га;, :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га.

Зокрема встановлено, що 16.02.2023 відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області сформовано та зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0658, площею 0,0203 га, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :24:002:0102.

13.03.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0658, площею 0,0203 га за громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

28.02.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0658, площею 0,0203 га зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ». Підставою для вказаної реєстраційної дії став акт приймання-передачі до статутного капіталу даного товариства зазначеної земельної ділянки.

16.02.2023 відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області сформовано та зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0656, площею 1,4364 га, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :24:002:0102.

24.02.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0656, площею 1,4364 га за громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

28.12.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0656, площею 1,4364 га за громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

28.02.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0656, площею 1,4364 га зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ». Підставою для вказаної реєстраційної дії став акт приймання-передачі до статутного капіталу даного товариства зазначеної земельної ділянки. При цьому цільове призначення даної земельної ділянки вказане для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури»

08.03.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 до реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про обтяження земельної ділянки кадастровий номер :24:001:0656, площею 1,4364 га, у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу частки в Статутному капіталі ТОВ «ЛІЗРОМ» в сумі 77200000 грн, вказану земельну ділянку передано в іпотеку до повного виконання умов договору купівлі продажу.

02.02.2023 відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області сформовано та зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0655, площею 0,0329га, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :24:002:0102.

24.02.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0655, площею 0,0329 га за громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

13.03.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0655, площею 0,0329 га за громадянином ОСОБА_13 . Підставою для вчинення вказаної реєстраційної дії став договір купівлі продажу серії 438 від 13.03.2023

17.04.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_14 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0655, площею 0,0329 га зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК УКРАЇНА». Підставою для вказаної реєстраційної дії став акт приймання-передачі до статутного капіталу даного товариства зазначеної земельної ділянки.

16.02.2023 відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області сформовано та зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0657, площею 0,1797га, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :24:002:0102.

24.02.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0657, площею 0,1797 га за громадянином ОСОБА_13 . Підставою для вчинення вказаної реєстраційної дії стали відомості з ДЗК за №61503550.

17.04.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_14 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:001:0657, площею 0,1797 га зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК УКРАЇНА». Підставою для вказаної реєстраційної дії став акт приймання-передачі до статутного капіталу даного товариства зазначеної земельної ділянки.

Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради наказом № 97-М/24 від 03.07.2024, видано містобудівні умови та обмеження за реєстраційним номером ЄДЕССБ MUO1:7875-5276-4467-7237 для проектування об`єкта будівництва нове будівництво багатоквартирного житлового комплексу з об`єктами торгово-розважальної, ринкової інфраструктури та вбудовано-прибудованим закладом дошкільної освіти за адресою: м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва Олександра Радіщева), 1, замовником якого є ТОВ «ЛІЗРОМ» ().

Вказане будівництво планується на території земельних ділянок з кадастровими номерами :24:001:0658, площею 0,0203 га, :24:001:0656, площею 1,4364 га, :24:001:0548, площею 0,4379 га - цільове призначення яких зазначено «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Згідно приписів, визначених статтею 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років.

Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

У разі виникнення державної необхідності рішення щодо доцільності внесення змін до генерального плану населеного пункту приймається Кабінетом Міністрів України.

Із зазначеного слідує, що службовими особами управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради без внесення змін до генерального плану забудови міста Ужгорода, було видано містобудівні умови та обмеження на забудову земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: :24:001:0655, площею 0,0329 га;, :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, фактичне цільове призначення яких «для обслуговування автомобільного транспорту».

Отже, з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва Олександра Радіщева), є речовими доказами, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, земельні ділянки з кадастровими номерами: :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га, :24:001:0548, площею 0,4379 га, розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги, 1 (попередня назва ОСОБА_7 ), є предметом злочинного посягання, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення їх збереження шляхом накладення на них арешту, оскільки в результаті незабезпечення їх збереження дані об`єкти можуть бути перетворені, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження, а також шляхом незаконної забудови, що унеможливить в подальшому зберегти вказані об`єкти нерухомого майна в належному стані, а саме придатним для їх використання за цільовим призначенням.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на земельні ділянки, слідчий суддя не дотрималася вимог, передбачених ст. 172, 173 КПК України, належним чином не дослідила додані до клопотання матеріали кримінального провадження, не врахувала правову підставу для їх арешту та інші обставини провадження, а тому доводи прокурора в апеляційній скарзі в цій частині є обґрунтованими.

Необхідність використання земельних ділянок в якості речового доказу в кримінальному провадженні, проведення певних слідчих дій, необхідність їх збереження задля недопущення їх перетворення, відчуження, використання не за цільовим призначенням, виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Підстав сумніватися у співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає, оскільки обставини у кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Крім того, колегія суддів враховує, що зі змісту доводів клопотання вбачається, що на даний час на зазначених земельних ділянках розпочато будівництво і продовження відповідних будівельних робіт в подальшому може привести до істотного порушення прав та законних інтересів заінтересованих осіб та створить суттєві перешкоди щодо виконання можливого судового рішення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га, :24:001:0548, площею 0,4379 га, розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги, 1 (попередня назва ОСОБА_7 ), шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження ними.

Таке втручання у право власника є виправданим та сприятиме завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, власниками майна не надано та колегією суддів не встановлено.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дійсно, відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У цьому кримінальному провадженні законність та обґрунтованість накладення арешту була перевірена за ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року у справі № 308/23061/23, відтак доводи власника майна в частині необґрунтованості накладення арешту слідчим суддею не перевіряються.

Що ж стосується доводів власника майна в частині того, що застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя зазначає наступне.

Власник майна стверджує, що відпала потреба у застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000330 від 02.11.2023 року, відомості до реєстру були внесені за матеріалами правоохоронних органів 02.11.2023 року, тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває протягом 1 року і 6 місяців, при цьому жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчим зібрані документальні докази та за постановою від 20.02.2024 року (із змінами, внесеними за постановою від 12.12.2024 року) було призначено комплексну експертизу з питань землеустрою та оціночно земельну експертизу, яка за листом від 20.02.2024 року була направлена на виконання та її проведення планується на період із 29.06.2025 року по 29.12.2025 року (клопотання експерта від 06.03.2024 року). Проведено огляди місця події, тобто земельних ділянок. Протягом останніх двох місяців жодних слідчих дій слідчим проведено не було.

Відповідно до вищезазначеної ухвали Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва Олександра Радіщева), є речовими доказами, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га, :24:001:0548, площею 0,4379 га, розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги, 1 (попередня назва ОСОБА_7 ), є предметом злочинного посягання, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення їх збереження шляхом накладення на них арешту, оскільки в результаті незабезпечення їх збереження дані об`єкти можуть бути перетворені, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження, а також шляхом незаконної забудови, що унеможливить в подальшому зберегти вказані об`єкти нерухомого майна в належному стані, а саме придатним для їх використання за цільовим призначенням.

Тобто, арешт на вищезазначені земельні ділянки був накладений саме з метою збереження речових доказів та з урахуванням можливості їх перетворення, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження, а також шляхом незаконної забудови, що унеможливить в подальшому зберегти вказані об`єкти нерухомого майна в належному стані, а саме придатним для їх використання за цільовим призначенням.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на цей час проведені всі необхідні слідчі дії із цими речовими доказами земельними ділянками, що виключає ризики встановлені судом апеляційної інстанції та підтверджує доводи власника майна про те, що на цей час відпала потреба у накладенні арешту на це майно. При цьому земельні ділянки не втрачають статусу речових доказів.

Слідчий суддя погоджується із твердженнями власника майна про те, що ч. 2 ст. 364 КК України за якою розпочате досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, встановлює кримінальну відповідальність саме за: зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до п. 1, 2 примітки до цієї статті службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Для цілей статей 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу до державних та комунальних підприємств прирівнюються юридичні особи, у статутному фонді яких відповідно державна чи комунальна частка перевищує 50 відсотків або становить величину, що забезпечує державі чи територіальній громаді право вирішального впливу на господарську діяльність такого підприємства.

Службовими особами також визнаються посадові особи іноземних держав (особи, які обіймають посади в законодавчому, виконавчому або судовому органі іноземної держави, у тому числі присяжні засідателі, інші особи, які здійснюють функції держави для іноземної держави, зокрема для державного органу або державного підприємства), а також іноземні третейські судді, особи, уповноважені вирішувати цивільні, комерційні або трудові спори в іноземних державах у порядку, альтернативному судовому, посадові особи міжнародних організацій (працівники міжнародної організації чи будь-які інші особи, уповноважені такою організацією діяти від її імені), члени міжнародних парламентських асамблей, учасником яких є Україна, та судді і посадові особи міжнародних судів.

При цьому посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» () та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна» не є суб`єктами кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України, та, відповідно, їм не може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України та щодо них не може бути застосовано конфіскацію та спецконфіскацію.

Земельні ділянки із кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва вулиці Олександра Радіщева), 1, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна», як це прямо зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції, були неодноразово відчужені за цивільно правовими угодами, тобто ці юридичні особи є добросовісними набувачами, а правовідносини органів прокуратури із цими юридичними особами в частині повернення незаконно виділених земельних ділянок до комунальної власності лежать виключно у площині цивільно правових відносин та вирішуються за окремими позовами, поданими до суду у загальному порядку, а не в межах цього кримінального провадження, що також нівелює ризик їх відчуження або спотворення.

Слід також погодитися із доводами власника майна, що протягом листопада 2023 року по березень 2025 року, із земельними ділянками не відбулось жодних змін, які підпадають під критерії ризиків, що дають підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Зазначені земельні ділянки тривалий час перебувають у незмінному правовому статусі, не є предметом спору щодо власності та не використовувались у спосіб, що створює ризики для цілей кримінального провадження, тому наразі відсутня фактична потреба в подальшому накладенні арешту. У цих умовах його збереження створює об`єктивні перешкоди для реалізації майнових прав як власника ділянок, так і третіх осіб, що мають законні очікування щодо завершення будівництва та набуття прав на об`єкти нерухомості.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на цей час відпала потреба у застосуванні саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року у справі № 308/23061/23, а саме: арешт, накладений на земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва вулиці Олександра Радіщева), 1, шляхом заборони власникам Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна» чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Слід також зазначити, що скасування арешту на це майно, не перешкоджає подальшому проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364 КК України та встановлення кола підозрюваних.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 310, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізром» в особі представника - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000330 від 02.11.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.03.2025 року у справі № 308/23061/23, а саме: арешт, накладений на земельні ділянки з кадастровими номерами :24:001:0655, площею 0,0329 га; :24:001:0658, площею 0,0203 га; :24:001:0656, площею 1, 4364 га; :24:001:0657 площею 0,1797 га; :24:001:0548, площею 0,4379 га, які розташовані за адресою м. Ужгород, вул. Василя Гаджеги (попередня назва вулиці Олександра Радіщева), 1, шляхом заборони власникам Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІЗРОМ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕТТШТАЙН-ТЕХНІК Україна» чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Кримінальне провадження № 0000330 від 02.11.2023 року повернути слідчому за приналежністю.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1