Справа № 274/3547/25
Провадження № 1-кс/0274/931/25
У Х В А Л А
22.05.2025 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
22.05.2025 слідчий СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».
Обґрунтування клопотання
22.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді під варту слідчим мотивовано доведенням обґрунтованої підозри скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та наявними ризиками: переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Процедура, позиції учасників провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що після поранення він перебував у лікарні. Після виписки з лікарні він поїхав додому, про повернення до військової служби його ніхто не повідомляв. Зазначив, що має намір повернутися до військової частини. Вважає, що ризики, зазначені прокурором не доведені, він сам прийшов до поліції, ніде не переховувався.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що зазначені у клопотанні ризики прокурором не доведено. Підозрюваний має проблеми зі здоров`ям та має намір повернутись до військової частини. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України)
За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
За правилами ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті ( ч. 3 ст. 194 КПК України).
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
22.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Відповідно до пред`явленої ОСОБА_4 підозри - досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 01.03.2024 ОСОБА_4 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, звідки направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
08.05.2024 відповідно до витягу із наказу №129 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_4 призначено на посаду - стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .
Згідно відпускного квитка № 474 від 22.05.2024 солдат ОСОБА_4 звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) діб з 23.05.2024 по 21.06.2024.
У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.
У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.
Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.
До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.
06.05.2024 Указом Президента України № №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.
Тобто, воєнний стан в Україні введено із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022№ 2102-ІХ 24.02.2022 (з наступними змінами), та станом на 22.06.2024 воєнний стан припинений або скасований не був.
Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).
Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Однак, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 22.06.2024 о 08:00 годині не з`явився вчасно на службу з відпустки та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 05.05.2025, коли добровільно прибув до відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Андрушівка, вул. Корольова, 4, чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 в період з 22.06.2024 по 05.05.2025 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад З доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий та прокурор доводять долученими до клопотання матеріалами, а саме: рапортом командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_7 про факт нез`явлення вчасно на службу до військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 про призначення службового розслідування щодо не прибуття до місця дислокації військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_2 щодо нез`явлення на службу до військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_4 , яким встановлено відсутність поважних причин у ОСОБА_4 на службу до військової частини; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 про результати проведення службового розслідування за фактом не прибуття до місця дислокації підрозділу військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; допитами свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які надали показання по суті відсутності - за фактом не прибуття до місця дислокації підрозділу військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Слідчим до клопотання не долучені характеризуючи дані на ОСОБА_4 .
Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність зазначених у клопотанні ризиків.
Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду слідчим у клопотанні обґрунтовано тяжкістю ймовірного покарання, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Отже, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись тільки в залежності від суворості можливого покарання. Вона повинна визначатись з урахуванням інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його майновий стан, зв`язки з державою та його міжнародні контакти. Якщо утримання під вартою продовжується тільки з причин побоювань, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, його треба звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії того, що не переховуватиметься від суду, наприклад, внесе заставу.
Підозрюваний твердить і цей факт матеріалами клопотання не спростовано, що після самовільного залишення місця служби він перебував за місцем своєї реєстрації та проживання, 05.05.2025 добровільно прибув до відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Андрушівка, вул. Корольова, 4, що підтверджено слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що з часу реєстрації кримінального провадження 30.08.2024 до часу складання повідомлення про підозру 22.05.2025 слідчим направлялися повістки про необхідність явки підозрюваного, однак останній не з`являвся за вказаними викликами.
Жодних доказів ймовірного переховування від органів досудового розслідування прокурором до клопотання не долучено та в судовому засіданні не наведено. Обґрунтування прокурором існування ризику переховування від органу досудового розслідування лише тяжкістю покарання та наявністю підозри є формальним.
Тому, слідчий суддя доходить висновку про недоведеність прокурором вказаного ризику.
Також слідчий суддя вважає недоведеним прокурором і існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Підозрюваний раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, зворотнього слідчим не доведено; відповідно до пред`явленої підозри самостійно прибув до поліції, пояснив у судовому засіданні обставини самовільного залишення військової частини.
Таким чином, враховуючи вік підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність судимостей, а також фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що за доведеності обґрунтованості підозри, наведені прокурором доводи та долучені до клопотання докази не свідчать про наявність визначених п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які б зумовлювали необхідність застосування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому у задоволенні клопотання належить відмовити.
Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Із наведених підстав, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді чи суду, відповідно до частини третьої статті 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 3, 176-178, 183, 194,371, 372 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою слідчого, слідчого судді чи суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст проголошено 27.05.2025

Слідчий суддя ОСОБА_11