ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3805/25 Номер провадження 11-сс/814/439/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 09 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного позбавлення волі особи.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що затримання громадянина працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримання його без відповідного судового рішення не може бути оскаржено в порядку ст.206 КПК України, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

В поданій апеляційній скарзі представник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити ОСОБА_7 .

Зазначає, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді безпідставного позбавленої волі ОСОБА_7 підлягають оскарженню у відповідності до положень ст.206 КПК України.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Заслухавши суддю доповідача, скаржника ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Приписами ч.1 ст.206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної вади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.4 ЗУ „Про попереднє ув`язнення установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти ВСП у ЗСУ. В окремих випадках, що визначаються потребою у проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

З огляду на викладене, слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу дотримуватися прав особи за умови, якщо вона тримається під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 не являється особою, яка тримається під вартою; не є особою, яка затримана неуповноваженою особою; не утримується правоохоронними органами у зв`язку проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до змісту поданого клопотання, предметом оскарження являється незаконне позбавленої волі особи, вчинене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такі дії не відносяться до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, визначених ст.303 КПК України, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому, службові (посадові) особи ТЦК та СП чи військової частини не відносяться до уповноважених осіб рішення, дії чи бездіяльність яких може бути оскаржено у відповідності до Глави 18 КПК України.

Приписами ч.4 ст.304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Крім того, у разі порушення прав та законних інтересів ОСОБА_7 службовими (посадовими) особами ТЦК та СП чи військової частини при здійснення ними своїх повноважень, пов`язаних із мобілізацією, відповідна особа чи уповноважений нею представник не позбавлені права на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, а в разі вчинення щодо неї протиправних дій, що містять ознаки кримінального правопорушення до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, висновки слідчого судді про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного позбавлення волі особи є правильними, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 09 травня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4