Справа № 625/70/25
Провадження № 1-кп/642/320/25
УХВАЛА
Іменем України
14.08.25 м. Харків
Колегія суддів Холодногірського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Старий Мерчик, Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, офіційно не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153 КК України та ч. 6 ст. 152 КК України,
встановила:
01.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, з ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.02.2025, якою зазначене кримінальне провадження передано із Коломацького районного суду Харківської області на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.Д
До суду від захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про заміну запобіжного заходу, в якому він просить: змінити запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України
В обґрунтування клопотання зазначає, що під час судового розгляду у порядку, визначеному КПК України, безпосередньо судом отримані докази, які свідчать про відсутність обґрунтованої підозри/обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Допитані потерпіла та свідки надали показання, що спростовують обвинувачення та підтверджують їх недостовірність, у тому числі визнавши факт умисного оговору з особистих мотивів. Показання свідків, які ще не допитані, за змістом будуть похідними від показів потерпілої та не матимуть доказової сили у розумінні ч. 6 ст. 97 КПК України, що виключає ризики впливу на них з боку обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_7 сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, з`являється на всі судові засідання, здав на зберігання закордонний паспорт, дотримується встановлених обмежень, а необхідність його періодичної відсутності за місцем проживання пов`язана виключно з виконанням трудових обов`язків за вахтовим методом. З урахуванням викладеного, стороною захисту стверджується, що на даний час відсутні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає зміні на особисте зобов`язання з покладенням передбачених законом обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Законний представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання.
Прокурори в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши вказане клопотання дійшов наступного висновку.
Колегією суддів встановлено, що ухвалою суду від 14.07.2025 року клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів задоволено. Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід - домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 11.09.2025. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23:00 год до 06:00 год наступної доби без дозволу суду; 4) утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Так, як вбачається з ухвали колегії суддів Холодногірського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 при обранні обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу були враховані визначені ст.178 КПК обставини. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, санкції яких передбачають покарання від п`яти років позбавлення волі до довічного позбавлення волі. Суворість можливого покарання, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, є релевантною обставиною при оцінці ризику переховування від суду. Суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Місце проживання вказаних свідків обвинуваченому відоме, що створює реальну загрозу такого впливу, зміна їхніх показань може позбавити суд можливості встановити об`єктивну істину у справі.
Наведені захисником обставини не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Так колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, з`являвся на виклики суду у судове засідання.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що домашній арешт є запобіжним заходом, який забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України. Застосування домашнього арешту обумовлено тим, що на даний час продовжують існувати підтверджені судом ризики, визначені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід, визначений ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.07.2025 року достатньою мірою відповідає меті його застосування. Отже, на даному етапі судового розгляду такий запобіжних захід як домашній арешт повною мірою запобігає ризикам, передбаченим ч. 1 та ч. 3 ст. 170 КПК України, що свідчить про недоцільність зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого на більш м`який.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з поверненням застави заставодавцям.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 12, 26, 45, 47 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 15.08.2025.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3