Дата документу 30.06.2025
Справа № 334/4973/25
Провадження № 1-кс/334/1623/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

дізнавача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 30.05.2025 року,

установив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача Запорізького РУП ГУНА в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, у якій вказала, що 11.03.2025 року нею до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області подано письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення (зареєстровану в журналі єдиного обліку за № 7078), за фактом незаконного виселення ОСОБА_3 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної часткової власності її покійному чоловіку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та з 2006 року по 07.03.2025 року безперервно використовувалася ними як місце постійного проживання.

12.03.2025 року на підставі вказаної вище заяви Запорізьким РУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про попередню правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_8 діяння за ч. 1 ст. 356 Кримінального кодексу України (самоправство), та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № (за ЄРДР) 0000100 в формі дізнання.

Під час досудового розслідування у кримінальному проваджені № (за ЄРДР) 0000100 ОСОБА_3 , як особу якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди, на підставі та в порядку визначених ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України, визнано потерпілою.

16.06.2025 року в процесі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 дізнався про те, що вказане вище кримінальне провадження закрито постановою дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.05.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України - у зв`язку із відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування в діянні ОСОБА_8 не було встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 Кримінального кодексу України (самоправство), зокрема (мовою оригінала): " гр. ОСОБА_8 не вчиняє будь-яких дій стосовно майна чи самої ОСОБА_3 відповідно до об`єктивної сторони ст. 356 КК України, так як ОСОБА_8 являється співвласником квартирного приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Згідно копії витягу № 31522710 від 03.10.2021 року з реєстру прав власності на нерухоме майно їй належить 1/6 частка квартирного приміщення, її доньці ОСОБА_9 , також належить 1/6 частка квартирного приміщення, а також покійному брату ОСОБА_10 1/6 частка квартирного приміщення від усієї загальної площі квартирного приміщення 61,64 кв.м. та житловою площею 39,5 кв.м. Тому квартирне приміщення належить саме ОСОБА_8 та її донці ОСОБА_9 , а також вже покійному ОСОБА_10 . Відповідно до вищевказаного, ОСОБА_3 не являється власником частки вище вказаного квартирного приміщення, та не має прописки за вказаною адресою, згідно наданих копій документів, що посвідчують особу у ОСОБА_3 мається прописка за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до пояснень ОСОБА_8 , вона дійсно замінила двері на нові, оскільки вона втратила ключі від кв. АДРЕСА_3 , та в неї не було доступу до даного квартирного приміщення, та ОСОБА_3 , відмовилася надавати доступ. Сума збитків згідно копії витягу № 31522710 від 03.10.2021 року з реєстру прав власності на нерухоме майно становить 59498,00 гривень, що не є значною шкодою.".

Таким чином, на думку дізнавача, відсутність у скаржника підтвердженого документально статусу (титулу) власника (співвласника) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та/або реєстрації місця проживання в ній, позбавляє її захисту відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 30 Конституції України, якими гарантоване право на повагу до приватного та сімейного життя (недоторканості житла). Разом з тим, наявність у ОСОБА_8 статусу (титулу) власника (співвласника) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виключає кваліфікацію її дій щодо мого незаконного (за відсутності підстав та з порушенням порядку) виселення з житла (вказаної квартири) як за ч. 1 ст. 356 Кримінального кодексу України (самоправство), так і за будь-якою іншою нормою Кримінального кодексу України.

Натомість, у матеріалах кримінального провадження містяться достатні докази наявності в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із викладеним, просить суд скасувати рішення дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 30.05.2025 року, як необґрунтоване і безпідставне

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали свою скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 та дізнавач ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти її задоволення, вказавши на те, що дізнавачем у повному обсязі вчинені усі необхідні дії за наслідком яких він обґрунтовано дійшов висновку про те, що між учасниками склались цивільно-правові відносини і фактично відсутній склад кримінального правопорушення. З урахуванням вказаного, просили відмовити у задоволені скарги.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Проте, дізнавачем при винесені оскаржуваної постанови не враховано та не надано оцінку тому факту, що потерпілу ОСОБА_3 у тому числі позбавлено права володіння її особистими речами, які знаходились у квартирі. Крім того, дізнавачем в оскаржуваній постанові зазначено, що сума збитків складає 59498 грн., проте вказана сума взагалі не містить обґрунтування ані в частині розміру, ані в частині встановлення факту нанесення саме шкоди (тобто не вказано кому та ким нанесена така шкода, і якими діями).

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.05.2025 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 30.05.2025 року задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження від 30.05.2025 року, винесену дізнавачем Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000100 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1