У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

захисника: адвоката ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 , слідчого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення ОСОБА_6 від 20 червня 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному проваджені №0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , звернулась до суду зі скаргою на повідомлення ОСОБА_6 від 20 червня 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному проваджені №0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025.

Обґрунтовуючи скаргу заявником зазначається, що слідчим управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 21.01.2025.

В межах вказаного кримінального провадження 29.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

На думку захисника, підозра ОСОБА_6 є необгрунтованою, грунтується на суб`єктивних припущеннях слідства та не підкреслюється конкретними доказами в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково захисник зазначила, що в порушення вимог КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину здійснювалося без участі його захисника, що на думку адвоката, є самостійною підставою для скасування повідомлення про підозру.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо скарги, просили в її задоволенні відмовити, посилаючись на законність та обгрунтованість повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального №0000074, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Зі скаргою в порядку пункту 10 частини першої статті 303 КПК України адвокат ОСОБА_3 звернувлась до суду 08.09.2025.

На момент звернення до суду зі скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження №0000074 не закрите, обвинувальний акт до суду не передано. Отже, скаргу подано зі спливом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, що відповідає вимогам, встановленим пунктом 10 частини першої 303 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що повідомлення особі про підозру здійснюється лише у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні конкретного кримінального правопорушення.

Водночас КПК України не містить положень, якими б були визначені підстави для скасування повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведені норми при розгляді скарги на повідомлення про підозру перевірці підлягають: існування визначених підстав для повідомлення особі про підозру; дотримання вимог КПК України щодо оформлення повідомлення про підозру; дотримання вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

В той же час, відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та другою статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Судом встановлено, що слідчим управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 21.01.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.05.2025 переслідуючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя, здійснила замовлення на умисне вбивство діючого працівника поліції, який обіймає посаду молодшого інспектора взводу № 2 роти реагування Бучанського РВ Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_8 .

Так, 30.05.2024, у час, який досудовим розслідуванням точно не встановлено, ОСОБА_7 на платформі для створення та поширення коротких відео, яка дозволяє проводити онлайн-трансляції (TikTok), познайомилася із ОСОБА_8 , з яким протягом восьми місяців підтримувала дружні зв`язки. У ході спілкування, на добровільній основі, вона неодноразово надсилала ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму близько 200 000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_8 будучи викритим своєю дружиною у таємному спілкуванні із ОСОБА_7 , вирішив припинити спілкування з останньою. Однак таке рішення ОСОБА_8 образило ОСОБА_7 , тому остання з метою помсти, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.05.2025, вирішила умисно позбавити життя ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою діяти за попередньою змовою групою осіб підшукала для безпосереднього вбивства ОСОБА_8 осіб, які на даний час відбувають покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» за адресою: вулиця Гранітна, 15, селище Губник, Вінницької області, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_6 , з метою виконання вбивства на замовлення, підшукали невстановлену досудовим розслідуванням особу якій надали необхідну інформацію про ОСОБА_8 . Однак злочин не було доведено до кінця, оскільки зазначені особи були викриті працівниками правоохоронних органів.

20 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України тобто готуванні до вчинення умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається із матеріалів, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 20.06.2025, вручене ОСОБА_6 , разом з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного слідчим відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , згідно розписки у день його складення, а саме 20.06.2025.

Посилання захисника ОСОБА_3 з приводу того, що письмове повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 у відсутність захисника, а відтак порушено процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру є безпідставними та судом до уваги не приймаються, оскільки відсутність захисник під час повідомлення особі про підозру не впливає на законність цієї процесуальної дії та відповідно вимоги чинного КПК України не містять жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні особи про підозру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.08.2025 по справі №711/171/24.

Крім того, як встановлено судом та зазначено вище, 20 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України тобто готуванні до вчинення умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Положеннями частини першої статті 52 КПК України закріплено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Згідно з частиною першою статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, необхідність вручення особі повідомлення про підозру за обов`язкової участі захисника чинним КПК України не передбачено, натомість після вручення особі повідомлення про підозру остання набуває статусу підозрюваної особи та подальші слідчі дії з цією особою, у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, проводяться виключно за участі захисника.

Питання повідомлення особі про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином визначальним, під час перевірки обґрунтованості підозри є причетність особи до вчинення злочину, яке є похідним від встановлення факту вчинення тих діянь, які підпадають під кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

У зв`язку із цим, слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у готуванні до вчинення умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

За змістом повідомлення ОСОБА_6 від 20 червня 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України слідує наступне:

« ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України та наразі відбуває покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» за адресою: вулиця Гранітна, 15, селище Губник Гайсинського району Вінницької області на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

Так, останній отримавши замовлення від ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_8 , який обіймає посаду молодшого інспектора взводу № 2 роти реагування Бучанського районного відділу управління поліції охорони в Київській області, попередньо узгодивши спільні злочинні наміри та дії із ОСОБА_9 , погодившись на реалізацію злочинних намірів ОСОБА_7 направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , здійснили дії щодо підшукання ними виконавця злочину та надавши йому анкетні дані та іншу особисту інформацію щодо ОСОБА_8 погодилися на вчинення умисного вбивства на замовлення.

Так, у час, який досудовим розслідуванням точно не встановлено, ОСОБА_7 у соціальній мережі (TikTok) познайомилася із ОСОБА_8 , з яким протягом восьми місяців підтримувала дружні зв`язки та неодноразово на добровільній основі надсилала останньому грошові кошти.

У подальшому, ОСОБА_8 вирішив припинити спілкування з ОСОБА_7 , у зв`язку із чим остання з мотиву ревнощів та помсти щодо ОСОБА_8 підшукала для безпосереднього вбивства останнього осіб, які на даний час відбувають покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» за адресою: вулиця Гранітна, 15, селище Губник Гайсинського району Вінницької області, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Надалі ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного умислу співучасників спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , підшукали невстановлену досудовим розслідуванням особу, якій надали необхідну інформацію (адреса місця проживання, абонентські номера мобільної мережі та іншу особисту інформацію щодо ОСОБА_8 ) для завершення усіх необхідних дій з метою виконання останнім вбивства вчиненого на замовлення ОСОБА_7 , однак злочин не було доведено до кінця, оскільки зазначені особи були викриті працівниками правоохоронних органів.»

На переконання слідчого судді, дані, що містяться у кримінальному провадженні №0000074, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 , міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

В той же час, всі заперечення сторони захисту з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, можливу необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, проведення експертних досліджень тощо, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування.

Як уже зазначалося, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

За таких обставин та висновків, питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі події склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані прокурором та слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Таким чином, посилання захисника на те що в оскаржуваному повідомленні про підозру відсутні конкретні докази вчинення ОСОБА_6 дій щодо готування до вчинення умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб, судом до уваги не приймаються, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000074 від 21.01.2025 наразі триває та усі обставини кримінального правопорушення й особи причетні до його вчинення наразі встановлюються.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 20.06.2025 в рамках кримінального провадження №0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, відповідає вимогам статті 277 КПК України, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 276, 277, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення ОСОБА_6 від 20 червня 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному проваджені №0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: