ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/5020/24 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/287/25 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Перемога, Ісатайського р-ну, Актюбінської обл., Республіка Казахстан, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого не судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи №3285 від 17.09.2024 року в сумі 378 грн. 64 коп.

Скасований решт накладений ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2024 року на бувший у використанні спортивний велосипед марки «MAXX PRO» моделі «SPIDER», темного кольору, діаметром коліс 24 дюйми.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у ніч з 12 по 13 вересня 2024 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах дії воєнного стану, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення хвіртки, яка не була зачинена на замикаючий пристрій, проник на огороджену територію двору домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке призначене для зберігання майна, звідки таємно викрав бувший у використанні велосипед марки «MAXX PRO» моделі «SPIDER», темного кольору, 2021 року випуску, що належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 4790,00 грн, та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду в частині вирішення питання процесуальних витрат з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, вказавши, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №3285 від 17.09.2024 у розмірі 378 гривень 64 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_10 (свідоцтво №1847 від 25.11.2016, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України)

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Так, відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчинення злочину чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.02.2025 стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 378 грн. 64 коп., яку проведено приватним експертом, що підтверджується наданим судовим експертом ОСОБА_10 (свідоцтво №1847 від 25.11.2016, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3285 від 17.09.2024», а тому витрати мають бути стягнуті на користь експерта, який проводив зазначену експертизу.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Обвинувачений будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак до суду не прибув, клопотань чи заяв про перенесення розгляду справи до суду не надсилав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій, та призначене покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, питання розподілу судових витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно п.13 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати та у якому розмірі.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_8 , в рамках даного кримінального провадження була проведена судово-товарознавча експертиза №3285 від 17.09.2024 року приватним експертом ОСОБА_10 , витрати на проведення якої склали 378 гривень 64 копійки.

Відповідно до оскарженого вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, а тому з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, стягнення з обвинуваченої особи розміру витрат на залучення експерта з питань дослідження, матеріальної шкоди під час вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає доказуванню у цьому кримінальному провадженні за змістом обвинувачення покладено на ОСОБА_8 .

Згідно зі ст. 119, 124 КПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.11 постанови від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За таких обставин, враховуючи положення статей 119, 124 КПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, яка містяться у п.11 постанови від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», апеляційний суд вважає, що витрати на залучення експерта № 3285 від 17.09.2024 року, суд першої інстанції цілком обґрунтовано стягнув з обвинуваченого на користь держави, за рахунок яких державою має бути відшкодовані експерту вартість проведеної експертизи.

Жодною нормою кримінального процесуального закону не передбачено, що витрати на проведення експертизи з обвинуваченого стягуються на користь конкретного експерта, який проводив експертизу, зважаючи на що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що витрати на проведення експертиз мають бути стягнуті на рахунок експерта ОСОБА_10 позбавлені правового обґрунтування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції колегія суддя не вбачає.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вирок першої інстанції стосовно ОСОБА_8 відсутні.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задовольнити, а вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року, стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13