Березівський районний суд Одеської області
04.09.2025
Справа № 494/1282/23
Провадження № 1-кп/494/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року м. Березівка Одеської області

Березівськиий районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченої, цивільного відповідача - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, представника відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 28.06.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з доданими документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.07.2023 року призначено підготовче провадження по справі.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, приблизно о 12:00 год. 27.06.2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , яка знаходилась в приміщені ТОВ «ЮГ АГРО СЕРВІС», що за адресою вул. Паркова 5, м. Березівка Одеської області виникла сварка з ОСОБА_7 .У ході сварки, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого наспричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , умисно, протиправно, завдала декілька ударів пультом від кондиціонеру, який тримала у лівій руці, в область обличчя потерпілого, а також подряпала обличчя ОСОБА_7 нігтями правої руки.Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, у вигляді одного синця лівої скронево-тімяної ділянки, одного синця лобної ділянки зліва та двох саден обличчя. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

04.09.2025 року захисник обвинуваченої на адресу суду надіслав клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні 04.09.2025 року обвинувачена та її захисник підтримали вищевказане клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та просили його задовольнити. Також, просили залишити без розгляду уточнений цивільний позов.

Прокурор у судовому засіданні 04.09.2025 року клопотання підтримав та вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження. Також, наполягав на залишенні уточненого позову без розгляду.

Потерпілий у судовому засіданні 04.09.2025 року з клопотанням щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не погодився, просив відмовити у його задоволенні та продовжити розгляд уточненого цивільного позову, оскільки значна частина судових засідань не відбувалась саме за відсутності обвинуваченої (цивільного відповідача), яка перебувала у м.Березівці та не знаходилась на лікуванні своїх рідних за кордоном.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінально-процесуального кодексу України (далі- КПК України) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, а також покарання згідно ч.1 ст. 125 КК України передбачено у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49, а також санкції ч.1 ст. 125 КК України, можна дійти висновку, що обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Кримінальне правопорушення було вчинено 27.06.2023 року, тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше двох років.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченої, закінчився строк давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Водночас, як зазначила обвинувачена та представник обвинуваченої у судовому засіданні, що вони наполягають на закритті кримінального провадження та з наслідками закриття ознайомлена.

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа): досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, захисник обвинуваченої заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно неї за ч.1 ст. 125 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, наявні передбачені п. 1 ч.1 ст.49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки строк притягнення її до кримінальної відповідальності сплинув та обвинувачена надала згоду свою на її звільнення від кримінальної відповідальності.

Відтак, оскільки з часу вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення минуло більше 2 років, то суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченої положення ст. 49 КК України та звільнити її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України.

У справі також потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який 26.05.2025 року було уточнено позивачем та надано (уточнену)позовну заяву.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, ст. 49,125 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої та захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000084 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від 26.05.2025 року - залишити без розгляду.

Речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1