Справа № 489/3495/25
Провадження № 1-кп/489/715/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

19 травня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000259 від 25.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карадонлу, Імішлінського району, Республіки Азербайджан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в тому, що 24.02.2025 близько 14:45 год, водій ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 104А, на пішохідній алеї біля зазначеної будівлі, керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився сам, у денний час доби, розпочав рух заднім ходом по сухій прямій ділянці пішохідної алеї зазначеної прибудинкової території в напрямку трамвайної зупинки «Світанок», а саме від вул.Херсонське шосе у напрямку вул.Нагірна у м.Миколаєві.

Рухаючись в обраному напрямку, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.9, 11.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: перед початком руху заднім ходом не переконався у безпечності свого руху, у подальшому проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам та рухаючись заднім ходом по прибудинковій території біля будинку 104А по вул. Космонавтів у м. Миколаєві, маючи перешкоду за напрямком свого руху у вигляді пішохода, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що в напрямку його руху відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух в обраному ним напрямку, при цьому для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив контактування задньою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_5 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням, заднього зовнішнього вивиху лівого передпліччя, саден м`яких тканин обличчя, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.9, 11.13 ПДР України, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілою, оскільки він примирився з нею та повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що дійсно примирилася з обвинуваченим та не має до нього претензій матеріального і морального характеру, а також не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, розуміючи всі наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережних нетяжких злочинів та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілою та відшкодував їй заподіяну шкоду. При цьому обвинувачений згідно з вимогою про судимість є несудимим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Отже, з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз №СЕ-19/115-25/3583-ІТ у розмірі 3183,60 грн, №СЕ-19/115-25/3584-ІТ у розмірі 1591,80 грн та судової авто-технічної експертизи №1473-34-25 у розмірі 3392,64 грн. Загальний розмір витрат на залучення експертів складає 8168,04 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2025 у справі №489/1313/25, підлягають скасуванню після набрання ухвалою законної сили.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000259 від 25.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_3 .

Після набрання ухвалою законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2025 у справі №489/1313/25, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 4775,40 грн (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять грн 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 3392,64 грн (три тисячі триста дев`яносто дві грн 64 коп.).

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1