У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 338/635/25

15 травня 2025 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , з участю слідчого СВ ВП№2 ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани клопотання слідчого СВ ВП№2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 від 14 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження в с. Нивочин Богородчанського району Івано-Франківської області, українця, місце проживання АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України (укладений умовно-достроково звільненим від відбування покарання на особливий період) на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого 21.03.2024 вироком Тисменицького районного суду за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 7 років позбавлення волі із додатковим покаранням у виді конфіскації майна; 13.01.2025 звільнений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом в умовах воєнного стану, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21.03.2024 ОСОБА_5 вироком Тисменицького районного суду визнано винуватим за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, останньому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі із додатковим покаранням у виді конфіскації майна.

13.01.2025 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом в умовах воєнного стану.

22.01.2025 ОСОБА_5 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на термін до закінчення особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №27-РС від 22.01.2025 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини і призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України.

В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та триває на даний час.

Проте, ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, маючи непогашену судимість за вчинення ряду злочинів вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 13.05.2025, у ОСОБА_5 під час його перебування в АДРЕСА_2 , виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «111930 СПГ» 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який зберігався під навісом внутрішнього подвір`я домоволодіння за вищевказаною адресою. З цією метою, через металеву хвіртку незаконно вказаного домоволодіння.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 13.05.2025, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , пошкодивши засув металевої хвіртки, протиправно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , і, діючи умисно, без дозволу власника, не маючи ані уявного ані передбачуваного права, ОСОБА_5 підійшов до вказаного транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «111930 СПГ» р.н. НОМЕР_2 , після чого за допомогою невстановленого предмету відкрив двері вказаного автомобіля та, перебуваючи усередині, запустив його двигун, після чого на зазначеному транспортному засобі розпочав рух у напрямку м. Івано-Франківськ.

Того ж дня, тобто, 13.05.2025, бо 16 год. 30 хв., у с. Стебник Лисецької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, поблизу будинку №64, працівниками поліції ОСОБА_5 було зупинено під час керування вище вказаним транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «111930 СПГ» р.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння транспортним засобом, 13.05.2025, близько 13 год. 30 хв., пошкодивши засув металевої хвіртки, протиправно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де без дозволу власника, не маючи ані уявного, ані передбачуваного права, за допомогою невстановленого предмету відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ», моделі «111930 СПГ» 2007 року, випуску, р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який зберігався під навісом внутрішнього подвір`я домоволодіння, власником якого є ОСОБА_8 та який перебував у законному користуванні ОСОБА_7 , і, перебуваючи усередині, запустив його двигун, після чого на зазначеному транспортному засобі розпочав рух у напрямку м. Івано-Франківськ, спричинивши майнову шкоду законному володільцю транспортного засобу.

У вчиненні даного злочину за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 289 КК України підозрюються громадянин ОСОБА_5 , якому 14 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, за місцем проживання характеризується негативно, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, схильний до вчинення крадіжок, має не погашену судимість та вчинив злочин в період умовно дострокового звільнення, тому останній будучи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, також перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти умисні корисливі злочини проти власності, оскільки вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, що є наявними ризиками п. 1,3,5 ст. 177 КПК. Крім того, може вплинути на свідчення потерпілого та свідків, з чого вбачається наявний ризик, передбачений п.5 ст. 177 КПК. Тому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні, клопотання підтримав, обґрунтовуючи його належними доказами, наполягає на його задоволенні.

Прокурор клопотання слідчого підтримав і зазначив, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що позбавить слідство можливості закінчити досудове розслідування по даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання його батьків в АДРЕСА_1 .

Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід до його підзахисного, а у випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити йому найменший розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Вислухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши письмові докази слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця події від 13.05.2025р., протоколом зартримання підозрюваного від 13.05.2025р., протоколом огляду місця події від 13.05.2025р., протоколами допиту підозрюваного, свідків та потерпілого, повідомленням про підозру від 14.05.2025р., листом доповіддю про СЗЧ В/Ч НОМЕР_1 від 29.04.2025р., витягами з наказів по В/Ч НОМЕР_1 , постановою про визнання речових доказів від 13.05.2025р.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Зміст показів потерпілого та свідків дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обгрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КГІК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду), полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено в санкції ч. 2 ст. 289 КК України виключно позбавлення волі від 5 до 8 років. Про ризик переховування свідчить і те, що у підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він фактично не одружений, на утриманні дітей та престарілих осіб не має, не працює, постійного джерела доходів немає, суспільно корисною працею не займається.

Також, є обґрунтованим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України (незаконно впливати на потерпілого та свідків), який полягає в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілого та вживати інших заходів до перешкоджання встановленню об`єктивної істини по кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомо місце проживання потерпілого та свідків.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), зокрема, полягає в тому, що ОСОБА_5 будучи неодноразово раніше судимим, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не погашена, незважаючи, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області, якою ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом в умовах воєнного стану від 13.01.2025р., а отже належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно підозрюється у вчинені корисливого злочину.

Відповідно до норм чинного законодавства право на свободу та особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Відповідно до ст. 29 ч. 2 Конституції України та ст. 5 пункту 1 підпункту «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи його вік, стан здоров`я, фактичну відсутність сім`ї та офіційної роботи, відсутність у нього усталених здорових соціальних зв`язків, наявність непогашеної судимості, підозру у вчиненні злочину пред`явлено після самовільного залишення військової частини 28.04.2025р., яке ОСОБА_5 вчинив будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання у виді невідбутою частини покарання у виді позбавлення волі 2 роки 4 місці 18 днів, які свідчать про те, що зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 може бути спроба переховування від органів досудового розслідування, та суду, впливання на потерпілого та свідків, продовження вчинення ряду інших кримінальних правопорушень, що відповідно до п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України є наявними ризиками.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність у даному випадку виключних обставин, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України, які дають підстави не визначати розмір застави, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, майновий і сімейний стан ОСОБА_5 та вказані вище ризики.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити передбачений законом розмір застави, який складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. З урахуванням пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні про внесення застави за нього в минулому іншою особою та дотримання ним умов застави, внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то цілі і завдання запобіжного заходу на переконання суду не будуть дотримані при визначенні домашнього арешту ОСОБА_5 за місцем його постійного проживання, з батьками за наявності у нього ще трьох братів та двох сестер. ОСОБА_5 є повнолітньою особою та догляд і забезпечення його матір`ю не сприятимуть цілям та завданням такого запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку слідчого та прокурора, які вважають необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та є підстави для його задоволення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного ст. 176, 177, 178 КПК України та керуючись ст. 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження в с. Нивочин Богородчанського району Івано-Франківської області, українця, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 59 днів терміном до 13 липня 2025 року включно з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70 "а").

Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок з наступними реквізитами: (банк отримувача: ДКС України, м. Київ, код отримувача: 26289647, код банку отримувача: 820172, номер рахунку (IBAN): UA0002265, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача 820172, призначення платежу: застава, кримінальне провадження №0000063 від 13 травня 2025 року, підозрюваний (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці - до 13 липня 2025 року включно, зокрема:

- прибувати до за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місця де продаються на розлив алкогольні напої;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд/ в`їзд з України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для організації виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою - направити начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Ухвала підлягає виконанню негайно після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення в частині застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя ОСОБА_1