06 червня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який здобув вищу освіту, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
На розгляді в Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Потерпілий в судове засідання не з`явився.
05.06.2025 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що судовий розгляд кримінального провадження не завершений, а ризики, існування яких було встановлено судом під час вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, продовжують існувати. З огляду на викладене, прокурор просив продовжити строк дії обов`язків на 2 місяці.
Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність прокурором існування ризиків, перелічених у клопотанні. При вирішенні клопотання захисник просив врахувати сумлінне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за межами приміщення суду, підтримав позицію захисника.
Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд доходить наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 24.08.2024. Строк тримання підозрюваного під вартою на стадії досудового розслідування неодноразово продовжувався.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2024 продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 24.01.2025 із визначенням застави в розмірі 242240,00 грн.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05.12.2025 вищезазначену ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задоволено, продовжено строк тримання останнього до 24.01.2025 без визначення розмір застави.
Ухвалою суду від 16.01.2025 продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою без визначення застави до 16.03.2025.
Ухвалою суду від 27.02.2025 продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 27.04.2025, визначено розмір застави в розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
28.02.2025 обвинуваченого звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.
Ухвалою суду від 24.04.2025 продовжено строк дії обов`язків, визначених ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до 24.06.2025.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу приписів частин 3, 5 ст. 199, ст. 331 КПК України, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого на стадії судового розгляду, прокурор зобов`язаний довести, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування до особи запобіжного заходу, та існування обстави, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали застосування запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурором наведено достатню кількість переконливих доводів того, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати.
Обвинувачений, усвідомлюючи суворість покарання, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. З тією ж метою обвинувачений може чинити тиск на свідків, які ще не допитані судом, схиляючи їх до надання неправдивих показань або відмови від давання показань.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, міцність соціальних зав`язків, стан здоров`я.
Належна процесуальна поведінка обвинуваченого, на яку посилається сторона захисту в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора, на переконання суду, може свідчить про ефективність застосованого до нього запобіжного заходу.
Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.
Згідно із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в узагальненні від 07.02.2014, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення до суду оформляються клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.
Разом із цим, покладання обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, в силу ч. 1 ст. 176 КПК України не є запобіжним заходом, адже у даному випадку лише застава є запобіжним заходом (заходом забезпечення), який спрямований на дієвість і ефективність кримінального провадження до прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні та полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок і має забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.
Окрім цього, положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у вигляді застави. Згідно приписів ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Метою продовження строку дії обов`язків, визначених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не потребує продовження. Натомість строк дії обов`язків, які покладені на обвинуваченого у зв`язку із застосуванням до нього зазначеного запобіжного заходу, може бути продовжений судом за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
З огляду на те, що прокурором доведено, що раніше встановлені ризики не зменшилися, а судовий розгляд ще триває та вочевидь не буде завершений до закінчення строку дії ухвали, якою судом на обвинуваченого покладені обов`язки, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 177-178, 183-184, 194, 331, 369-372, 392-393 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, визначених ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до 06 серпня 2025 року.
Визначити строк дії ухвали до 06 серпня 2025 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1