Справа № 177/1032/25
Провадження № 1-кп/177/173/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Грузьке Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

26 березня 2025 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 перебуваючи на вулиці навпроти перетину територій домоволодінь АДРЕСА_3 та №3, що розташовані на вулиці Квіткова (до перейменування Гагаріна), що в с. Софіївка (до перейменування Валове) Криворізького району Дніпропетровської області, де у нього на ґрунті неприязних особистих відносин виник словесний конфлікт з раніше знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти потерпілої ОСОБА_4 своєю рукою схопив за її праву руку в районі плечового суглобу та приклав силу, після чого наніс останній в область лівого ока один удар кулаком правої руки, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та правого плеча, а саме три синці навколо лівого ока та в області верхньої та середньої третини правого плеча, які згідно із висновком судово-медичної експертизи за №476 від 11.04.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалідом не являється, не одружений, утриманців не має, є осудною особою, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра в 2001 року з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності з порушенням поведінки, який в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу. Обвинувачений у письмовій заяві вказав про наявність можливості сплати штрафу.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Речові докази, витрати на проведення експертизи по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1