Провадження 1-кс/127/7489/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025.

Скарга мотивована тим, що дізнавачем сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 за результатами, розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000050 від 30.01.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України 28 травня 2025 року було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

На думку заявника, вказана постанова є незаконною, належним чином не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування могло мати місце неправильне застосуванням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону та з підстав очевидної неповноти судового слідства і невідповідністю висновків викладеним у Постанові фактичним обставинам справи.

Зокрема постанова підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини.

25 січня 2025 року ОСОБА_5 звернулась з заявою про кримінальне правопорушення де серед іншого просила надати їй статус потерпілої особи, однак вказана вимога була проігнорована та рішення з вказаного приводу (вручення пам`ятки з правами потерпілого чи винесення Постанови про відмову в наданні статусу потерпілого) винесено не було, чим було позбавлено змоги ОСОБА_5 користуватись своїми правами, передбаченими ст. 56 КПК України та вимагати від органів досудового розслідування проведення необхідних на її думку слідчих дій та контролювати результати їх проведення шляхом ознайомлення з матеріалами провадження.

В своїй заяві ОСОБА_5 , доводячи сумніви в написанні її колишнім чоловіком боргової розписки, просила провести ряд експертиз включаючи криміналістично технічну то почеркознавчу експертизи, однак дізнавачем вказані експертизи проведенні не були, в Постанові лише з цього приводу зазначено, що «Згідно листа МЮ України Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз та Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень за наказом МЮ України №53/5 від 08.10.1998 зі змінами та доповненнями, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. По копіях документів, які будуть об`єктами дослідження проведення почеркознавчих експертиз провести неможливо.

Також, згідно листа Вінницького науково - дослідницького експертно - криміналістичного центру МВС України , було з`ясовано, що відповідно до нормативних документів та методик судово - почеркознавчої експертизи ДНДЕКЦ МВС України , почеркознавчі експертизи проводяться лише за наявності оригіналів документів...» при цьому самі експертизи призначено не було та відмову експерта в їх проведенні отримано не було.

Згідно наданої розписки, у ній наявні підписи наступних осіб:

І. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 29.03.1997 року, РНОКПП: НОМЕР_2 .)

2. ОСОБА_9 (Паспорт НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВУМВС України у Вінницькій області, 22.05.1997 р., РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 засоби зв`язку: моб.: НОМЕР_5 .)

3. ОСОБА_8 (що є братом ОСОБА_9 ).

Однак з вказаного переліку допитаний лише ОСОБА_8 , який є зацікавленою особою і потенційним підозрюваним по вказаній справі, що дає підстави для сумнівів в його показах, окрім того, при потребі проведення почеркознавчої та інших експертиз у вказаної особи не було отримано експериментальні зразки почерку.

Виключно згідно з тексту Постанови, в матеріалах кримінального провадження наявні її покази та покази її чоловіка, що мають суттєві протиріччя які не усунуті шляхом проведення одночасного допиту.

Згідно Постанови, органом досудового розслідування достовірно встановлено у кого перебуває оригінал розписки, однак жодних процесуальних заходів щодо її отримання не проведено - не отримано ухвалу суду та не проведено тимчасовий доступ до вказаного документа та за потреби не проведено обшук за останнім місцем проживання особи, яка володіла розпискою.

Не зважаючи на те що кримінальне провадження закрито саме за відсутністю складу злочину а не події злочину органом дізнання не вжито ряд заходів, що до перевірки показів Закревської та її колишнього чоловіка, що до обставин зазначених в їх показах які б свідчили про відсутність суб`єктивного умислу ОСОБА_9 , його мети, причинного зв`язку між його діями та збитком, що був завданий потерпілій стороні.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 проис слідчого суддю скаргу задовольнити, скасувати постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 та зобов`язати дізнавачів СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області в рамках кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: надати ОСОБА_5 статус потерпілої, допитати в якості свідків та відібрати експериментальні зразки у ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , провести одночасний допит між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та звернутись до суду із клопотанням про отримання тимчасового доступу до речей та документів та провести обшук за останнім місцем проживання особи, яка володіла розпискою.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_11 , підтримав скаргу, слідчому судді пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, досудове розслідування проведено не повно, слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій, зокрема не винесено процесуального рішення про визнання ОСОБА_5 потерпілою або відмову у визнанні її потерпілою, допитано не усіх осуб, що є необхідним для встановлення істини у справі, не проведено необхідних експертиз, а тому просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, слідчому судді пояснила, що нею в рамках кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 повно та всебічно проведено досудове розслідування, встановлено фактичні обставини справи, надано оцінку усім матеріалам та доказам по справі, за результатами чого прийнято законне, обґрунтоване та вмотиване рішення про закриття кримінального провадження, а тому просила слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги. Додатково надала слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 для їх дослідження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею з матеріалів скарги встановлено, що заявник оскаржує постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025, встановлено, що у провадженні сектору дізнання Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 30.01.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, надійшли матеріали кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 , з приводу можливої підробки розписки про отримання грошових коштів, яку подано до Вінницького міського суду колишнім чоловіком заявниці.

Під час досудового розслідування в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка надала наступні покази, що вона перебувала у законному шлюбі з ОСОБА_9 з 1999 року, та тривалий час проживали в квартирі чоловіка ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_3 , яка залишилася ОСОБА_9 у спадок. Через деякий час, подружжя вирішило придбати будинок, та в 2010 році підібрали будинок в АДРЕСА_4 . Земельна ділянка та будинок за адресою : АДРЕСА_4 була придбана на кредитні кошти відповідно до кредитного договору №014/016858/2/1 від 06.10.2010 року та договору іпотеки від « ЕрстеБанк » від 06.10.2010 року, а про наявність розписки, щодо позики коштів її чоловіком ОСОБА_9 на придбання будинку невідомо, у зв`язку з тим, що вона не є позичальником та не знала про існування такої розписки. Дана розписка була подана до Вінницького міського суду під час розлучення між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та поділу майна подружжя.

Також, в ході досудового розслідування, було встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області розглядалася справа №127/5778/21 за позовною заявою ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 щодо стягнення заборгованості. Зі змісту позовних вимог позивача зазначалося, що підставою звернення до суду - є розписка про стягнення грошових коштів, яка датована 30.09.2010 року, яка була підписана між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідуванням було здійснено тимчасовий доступ до судової справи. Під час огляду було з`ясовано, що оригінал розписки у судове засідання надавав ОСОБА_10 , яка знаходилася у матеріалах судової справи, про те, згодом, в судовому засіданні було призначено судово-технічну експертизу документу, а саме, розписки про отримання грошових коштів, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , для подальшого встановлення чи виготовлений рукописний текст розписки у той час яким вона датована (30.09.2010); у разі невідповідності дати зазначеної на розписці вказати в який час вона була написана (створена). Також в ході ознайомлення судової справи було з`ясовано, що оригінал розписки було витребувано з матеріалів судової справи, адвокатом ОСОБА_10 , оскільки адвокат на чергове судове засідання надала роз`яснення експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , що під час проведення даної експертизи проводяться вирізання штрихів записів та підписів та піддаються дії агресивних факторів впливу інших речовин, наслідок чого, вирізані штрихи будуть втрачені, а дана розписка знаходиться в 1- му екземплярі.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який повідомив, що в його власності перебувала квартира, за адресою: АДРЕСА_3 , яку він отримав від матері до шлюбу із ОСОБА_5 . Через деякий час, подружжя вирішило придбати будинок в АДРЕСА_4 . Закревський здійснив продаж належної йому квартири, однак всієї суми для придбання будинку не вистачало. ОСОБА_9 зазначив, що суму коштів, яку не вистачало він спільно з дружиною ОСОБА_5 , позичили у ОСОБА_10 . Оскільки, подружжя неодноразово зверталося до різних банків, але банки відмовляли у погодженні кредиту. Останнім банком до якого звернулися Закревські, був банк « ЕрстеБанк », про те, гарантій щодо погодження кредиту не було ніяких, а угоду про придбання будинку було призначено. ОСОБА_9 щодо позики коштів до ОСОБА_10 , а кредитні кошти були отриманні після укладання угоди про купівля будинку, тому за ініціативи ОСОБА_5 кредитні кошти були витрачені на ремонт будинку. Після написання розписки, щодо позики коштів у ОСОБА_10 ОСОБА_9 оригінал розписки передав останньому.

Під час досудового розслідування було встановлено повні анкетні дані та мобільний номер телефону НОМЕР_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який тривалий час проживає за кордоном.

Під час телефоної розмови ОСОБА_10 , підтвердив, що дійсно в 2010 році позичав кошти ОСОБА_9 , у сумі 65 (шістдесят п`ять) тисяч доларів, так як, ОСОБА_9 являється другом дитинства ОСОБА_10 . Якою була ціль позички ОСОБА_9 такої суми коштів він не пам`ятає. Також, ОСОБА_10 зазначив, що оригінал розписки знаходиться в нього за межами території України. Від надання оригіналу розписки для проведення судової технічної експертизи, його адвокат відмовилась в судовому засіданні по цивільній справі, оскільки під час дії агресивних факторів і впливу інших речовин, дана розписка буде втрачена, а оригінал розписки знаходиться в 1- му екземплярі.

В ході проведення досудового розслідування було надіслано міжнародний запит щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_10 , де зазначено, що останній 24.02.2022 перетнув кордон України та на даний час не повертався на територію України. Встановити країну, де саме перебуває ОСОБА_10 не представилося можливим.

Згідно листа МЮ України Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз та Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень за наказом МЮ України №53/5 від 08.10.1998 зі змінами та доповненнями, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. По копіях документів, які будуть об`єктами дослідження проведення почеркознавчих експертиз провести неможливо.

Також, згідно листа Вінницького науково дослідницького експертно криміналістичного центру МВС України , було з`ясовано, що відповідно до нормативних документів та методик судово - почеркознавчої експертизи ДНДЕКЦ МВС України , почеркознавчі експертизи проводяться лише за наявності оригіналів документів.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинна 2 ст. 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Предметом злочину даної статті є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; печатка, штамп чи бланк підприємства, установи чи організації незалежно від форми власності; 3) інші офіційні печатка, штамп чи бланк.

Офіційні документи можуть бути за формою: письмові, електронні, друковані; за способом фіксації - будь-який матеріальний носій (паперовий, електронний, виконаний на магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, оптичному диску); за походженням - складаються, видаються чи посвідчуються в установленому законом порядку повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити; за змістом - містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи- докази у правозастосовчій діяльності.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, виготовлення підробленого штампа, печатки або бланку є мета використання зазначених предметів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер.

Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо).

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України характеризується використанням завідомо підробленого документа.

Таким чином, в даному випадку відсутні ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність, в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим під досудового розслідування кримінального провадження проведено перевірку усіх доводів викладених заявником та проведено усі необхідно для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, діючим кримінальним процесуальним законодавством слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати слідчого ухвалити конкретне рішення про проведення слідчих (розшукових) дій, чи відмову у проведенні слідчих (розшукових) дій.

Крім того, подана до суду заявником скарга є необґрунтованою і з тих причин, що не містить додатків у повному обсязі підтверджуючих обґрунтування викладені в скарзі.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 є необґрунтованою та безпідставною, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000050 внесеного до ЄРДР 30.01.2025 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя