У Х В А Л А

10.09.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальне провадження в режимі відеоконференції із захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_3 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.02.2025,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 12.09.2025 року спливає строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 відповідного запобіжного заходу і продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яке в судовому засіданні підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 не заперечували.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2025 та продовжений ухвалами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2025, 23.05.2025 та 15.07.2025 спливає 12.09.2025.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків/експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 були наступні ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, що йому загрожує; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, він ніде не працює, не одружений, утриманців не має, проживає в м. Жмеринка без реєстрацї, раніше неодноразово судимий, останній раз 29 грудня 2022 року Вінницьким міським судом за частиною другою статті 15, частиною другою статті 185, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на чотири роки, звільненого 4 грудня 2024 року по відбуттю строку покарання, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, судове слідство у справі не здійснене, а тому є ризики переховування від суду та продовження чи повторення протиправної поведінки.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 виправдане, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шістдесят днів із попередньо визначеним розміром застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., з обов`язками визначеними ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2025.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 і відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178,183,184 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.02.2025 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме до 06 листопада 2025 року включно із попередньо визначеним розміром застави у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., у разі внесення якої ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього наступних обов`язків:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ним вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та не з`явлення останнього за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя