справа № 208/3612/25
№ провадження 1-кп/208/1040/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 7 кримінальне провадження №0000139 від 30.01.2025 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого помічником машиніста тепловоза на ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ», не одруженого, має на утриманні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.01.2025, приблизно о 13:45 год., дільничній офіцер поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , разом із курсантом третього курсу Дніпровського державного університету внутрішніх справ, який проходив стажування на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_8 , перебуваючи у форменому одязі (однострої), на якому наявний спеціальний жетон, з метою виконання доручення начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , щодо здійснення своєчасного реагування на повідомлення про домашнє насильство, зареєстроване 19.01.2025 в Журналі єдиного обліку Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 1243, прибув до входу у під`їзд № 7 будинку № 13 по вул. Гайдамацькій в м. Кам`янському.

У цей час із під`їзду вийшов ОСОБА_4 , який за описом схожий на правопорушника, вказаного заявницею у зазначеному вище повідомленні про вчинення домашнього насильства.

Маючи підстави вважати, що саме цей чоловік імовірно причетний до вчинення вищевказаного домашнього насильства, ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки та вимоги законодавства, представився ОСОБА_4 , пред`явивши службове посвідчення, після чого запропонував йому пред`явити документи, що посвідчують особу.

Однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, проігнорував його законні вимоги та почав йти від 7 під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 , почав наближатися до ОСОБА_4 , а підійшовши до нього, вдруге запропонував останньому назватися та пред`явити документи, що посвідчують особу.

Проте ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт перебування перед ним працівника поліції, який виконує свої службові обов`язки, в грубій формі відмовився виконувати його законні вимоги, намагаючись відштовхнути від себе ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим останніми було застосовано фізичну силу шляхом утримання ОСОБА_10 , за руки для забезпечення особистої безпеки.

У цей час у ОСОБА_4 , усвідомлював факт перебування перед ним поліцейського- працівника правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, раптово виник протиправний умисел, спрямований на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, ОСОБА_4 , перебуваючи 20.01.2025, приблизно о 14:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), між будинками № 29 та № 31 по вулиці Гайдамацькій у місті Кам`янському, діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що перед ним знаходиться поліцейський, тобто працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, маючи на меті вчинення активної фізичної протидії виконанню ним своїх службових обов`язків та застосовуючи для цього достатню м`язову силу, шляхом ривку звільнивши свої руки від утримання ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , наніс дільничному офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , один удар кулаком правої руки в потилицю.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого протиправного умислу, спрямованого на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що перед ним знаходиться поліцейський, тобто працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, став наближатися до ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , явно демонструючи своєю поведінкою агресивні наміри щодо поліцейських та супроводжуючи таку демонстрацію нецензурною лайкою на адресу останніх.

Реалізувавши свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та унеможлививши своєю протиправною поведінкою виконання працівником правоохоронного органу службових обов`язків, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час судового провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 19.03.2025, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469,472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.342 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викривають його протиправні дії. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 342 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України нетяжким злочином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, із подальшим звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2025, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 2 ст.342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст.76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1