Справа №522/1819/17
Провадження по справі № 1-кп/522/1033/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

15 квітня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001742 від 03.03.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Клинці, Брянської області, Російської Федерації, українця, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001742 від 03.03.2016 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 подав клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Одеського апеляційного суду та залучення процесуальних правонаступників цивільного відповідача в особі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_8 заявив клопотання про витребування спадкової справи з Теплодарської державної нотаріальної контори Одеської області.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , звернулась до суду із заявою про залучення у справі правонаступників цивільного відповідача ОСОБА_5 його спадкоємців: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотань потерпілого та адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали клопотань потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви колегії суддів.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Питання щодо правонаступництва у цивільному позові, заявленому в кримінальному провадженні, не регулюються нормами кримінального процесуального права.

За таких умов, для вирішення цього питання слід керуватися нормами цивільного та цивільного процесуального права. Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка в провадженні є стороною або третьою особою, до іншої у зв`язку з переходом до неї матеріальних прав. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. Але при цьому необхідно враховувати, що в тих випадках, коли матеріальне правовідношення тісно пов`язане з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак і процесуального бути не може.

Зокрема, відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною другою статті 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

За частиною першою статті 1282 ЦК України на спадкоємців покладений обов`язок задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, до спадкоємців переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду, яка була завдана спадкодавцем, в межа вартості спадкового майна та пропорційно до частки кожного із спадкоємців.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Слід зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди є особистим немайновим правом особи і нерозривно пов`язане з особою потерпілого. Це право не входить до складу спадщини. Зазначене кореспондується з правовою позицією, викладеною в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року, відповідно до якої процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається.

Відтак, чинний КПК не передбачає ні правонаступництва, ні пред`явлення цивільного позову до осіб, не зазначених в ч.1 ст. 128 КПК України.

Відмова в залученні правонаступниками в рамках кримінального провадження не позбавляє адвоката ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 звернутись до суду в цивільно правовому порядку для вирішення вказаного питання в порядку ЦПК України.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що в даному конкретному випадку провадження у цьому кримінальному провадженні продовжено судом на підставі положень ч.5 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з порушенням перед судом питання про реабілітацію обвинуваченого який помер.

Так, відповідно до положень ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України, смерть обвинуваченого є підставою для закриття кримінального провадження, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно ст. 284 ч. 7 КПК України, якщо обставина, передбачена п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляється під час судового розгляду, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що системний аналіз норм кримінального процесуального закону, якими регламентовано порядок прийняття рішень і їх види у кримінальних провадженнях та стала практика Верховного Суду свідчать про те, що ухвалення обвинувального вироку щодо померлого, навіть в умовах застосування реабілітаційної процедури, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (див., наприклад: постанова Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 599/593/18 (провадження № 51-5462км 19, № в ЄДРСР 87985464).

У цьому кримінальному провадженні судом були встановлені відповідні підстави та здійснюється судове провадження на забезпечення права близьких родичів обвинуваченого наполягати на реабілітації померлого, отже в разі навіть встановлення судом підстав для визнання особи винуватою та відсутності підстав для її реабілітації, за обставин цього кримінального провадження, виключається ухвалення у цій справі обвинувального вироку, у такому випадку КПК зобов?язує суд постановити ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК .

При цьому також слід зауважити, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону, судове рішення (ухвала), яким було закрито кримінальне провадження за своєю правовою природою не підміняє обвинувальний вирок суду та не встановлює наявність вини померлої особи в розумінні ст. 62 Конституції України, а лише констатує відсутність підстав для реабілітації такої особи.

Що стосується вимог адвоката ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 про залучення правонаступників за цивільним позовом, колегія суддів, з огляду на викладене вище, констатує, що позитивне вирішення поставленого перед судом питання суперечитиме нормі ст.129 КПК України, оскільки у цій справі ухвалення обвинувального вироку є неможливим через смерть обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або, відтак і підстави для застосування положень ст. 128 КПК України та ст. 55 ЦПК у суду відсутні, однак в разі закриття кримінального провадження у зв?язку зі смертю обвинуваченого за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає позивачам пред`явити позов в порядку цивільного судочинства до спадкоємців обвинуваченого.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що витребування та дослідження матеріалів спадкової справи не передбачено Главою 28 КПК України, тобто в межах судового розгляду обвинувального акту.

У статті 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Окрім цього, відповідно до ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані клопотання потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 подані наприкінці судового розгляду, задоволення якого потягне за собою затягування розгляду справи на невизначений термін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необіхідність відмови в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 про витребування спадкової справи, про відмову в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про залучення у справі правонаспутників та про часткове задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_8 лише в частині долучення до матеріалів кримінального провадження копії постанови Одеського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 350, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , від 15.04.2025 про залучення у справі правонустпників відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали колегії суддів.

Клопотання потерпілого ОСОБА_8 від 27.03.2025 про долучення постанови Одеського апеляційного суду та залучення процесуальних правонаступників цивільного відповідача задовольнити частково.

Долучити до матеріалів справи постанову Одеського апеляційного суду від 25.05.2024 у справі № 522/7233/16-ц.

В частині залучення до справи правонаступників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали колегії суддів.

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 від 11.04.2025 про витребування спадкової справи - відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали колегії суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.04.2025 о 15 год. 00 хв. в залі суду № 131.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

Суддя: ОСОБА_13

Суддя: ОСОБА_14