УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 646/9090/23

провадження № 51 - 1406 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2024 року та вирок Харківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року,

встановив:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 рокуОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Вироком Харківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року залишено без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та задоволено апеляційну скаргу прокурора. Вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років, а в решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 413 КПК України.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник вказує на допущені, на її думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі захисника також не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на її думку, було допущено цим судом. При цьому не вказує і які доводи апеляційної скарги засудженого в порядку ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 4 примірника копій оскаржуваних судових рішень).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3