Справа № 297/1032/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

22 травня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого суддіОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , який брав участь дистанційно в режимі відеоконференції, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 18.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 18.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29 квітня 2025 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області в кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Згідно обвинувального акту, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 року Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

29.07.2024 року на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами) ОСОБА_4 було призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в подальшому спочатку зараховано до військової частини НОМЕР_1 , в якій перебував на посаді кухара, а потім 11.09.2024 року до військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду старшого навідника, де він і по сьогоднішній день проходить службу .

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу по мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення у вищевказані військові частини з відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, тобто з 29.07.2024 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого навідника військової частини НОМЕР_2 , маючи досвід поводження із зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами при проходженні військової служби, достовірно знаючи, що зброя, бойові припаси та вибухові речовини відносяться до предметів, обмежених у обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, в порушення вимог Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359, ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», ст.ст. 9-12, 16, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», п.п. 7, 8, 15, 16 Положення про порядок обліку, збереження, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000 року, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, п.п. 1-3, 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи у формі прямого умислу, вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, 18.01.2025 року близько вечора в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 перебуваючи у відпустці та знаходячись на околиці села Гать, Берегівського району, Закарпатської області, а саме поблизу річки Мерце, під час вигулу собаки, діючи з прямим умислом, придбав корпус гранати РГД5 з маркуванням 159-77 Т, корпус гранати РГН з маркуванням 254-96-85 та запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, тим самим придбав і почав носити бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Надалі у період з 18.01.2025 року по 23.01.2025 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами, у порушення визначеного порядку, не повідомив керівництво військової частини, органи військового управління та поліцію про вказаний факт помістив вказані предмети до свого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим самим почав зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

23.01.2025року в період з 11 години 15 хвилин по 12 години 18 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який в свою чергу знаходився припаркованим на узбіччі автомобільної дороги, що за адресою: м. Берегове, перехрестя вулиць Виноградна та Теодора Ромжи, старшим слідчими СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, було вилучено корпус гранати РГД5 з маркуванням 159-77 Т, який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.01.2025 року відноситься до категорії «обмежено небезпечний», корпус гранати РГН з маркуванням 254-96-85, який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.01.2025 року відноситься до категорії «обмежено небезпечний» та запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.01.2025 року відноситься до категорії «небезпечний».

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри старшому солдату ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, придбання, зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

21 травня 2025 року прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подав до суду письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, з покладенням відповідних обов`язків.

Клопотання мотивоване тим, що 24 січня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , старшого солдата військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступним: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.01.2025 року; протоколом обшуку від 23.01.2025 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 23.01.2025 року; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.01.2025 року; протоколом затримання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 23.01.2025 року та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

24.01.2025 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області застосовано відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24.03.2025 року.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2025 року відносно ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24.05.2025 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України та в межах пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_4 незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, на даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, при цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у якому обвинувачується не відпали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці з підстав зазначених у клопотанні. При цьому, не заперечив щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Також, уточнив, що у прохальній частині клопотання допущено технічну помилку стосовно покладення обов`язку передбаченого п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Однак, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився з позицією свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та те, що ОСОБА_4 має місце постійне проживання в АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби щодня, що буде достатнім для запобігання ризиків, вказаних прокурором у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , необхідне для неухильного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, унеможливить його переховування від суду. Отже, уточнене клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та суду в період з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилини наступної доби щодня;

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 331, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнене клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 18.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилини наступної доби щодня строком на два місяці, по 21 липня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та суду в період з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилини наступної доби щодня;

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали закінчується 21 липня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою контролю за поведінкою обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7