Справа № 461/4385/25
Провадження № 1-кс/461/4919/25
УХВАЛА

08.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

06.08.2025 до Галицького районного суду м. Львова через систему Електронний Суд надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , в якому просить скасувати арешт на мобільний телефон марки «Samsung S 25», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою з № НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУ НІІ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесенному 02.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, діючи у порушення вимог ст.68 Конституції України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 28.08.2024 о 18:04 год., перебуваючи з ОСОБА_8 у службовому приміщенні під назвою «Охорона» ринку «Старий Лицар», за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 67А, отримав для себе та ОСОБА_9 від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 20000 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України. Разом з цим, в ході проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та аудіо-, відеоконтролю особи встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний заступник медичного директора з лікувальної роботи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 щодо сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон шляхом виготовлення медичних документів, які слугували підставою визнання останнього непридатним до військової служби. Відтак, 03.06.2025 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вищезазначений мобільний телефон. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4385/25 накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung S 25», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою з № НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням права розпорядження та користування зазначеним майном. Вважає, що у даному випадку відпала потреба в подальшому арешті мобільного телефону, оскільки з моменту його вилучення минуло понад два місяці, що є достатнім строком для проведення всіх необхідних процесуальних дій, пов?язаних з вилученням даних з пристрою. Окрім цього, мобільний телефон має суттєве значення для виконання ОСОБА_4 своїх професійних обов?язків, оскільки останній є лікарем-психіатром та у своїй професійній діяльності надає медичну допомогу, зокрема, дистанційні консультації військовослужбовцям, які перебувають на передовій, маючи нестабільний психоемоційний стан. Телефонний номер НОМЕР_3 , який використовується на вищевказаному пристрої, є основним каналом зв?язку з його пацієнтами, частина з яких перебуває у зоні бойових дій. Через вказаний телефон ОСОБА_4 здійснює дистанційні консультації пацієнтів, виписує направлення на спеціалізовану медичну допомогу, виписує електронні рецепти на психотропні лікарські засоби, здійснює екстренну психіатричну підтримку військових, які звертаються з кризових ситуацій, фіксацію анамнезу та ведення медичних записів. Таким чином, тривалий арешт мобільного телефону суттєво обмежує право ОСОБА_4 на професійну діяльність та порушує права пацієнтів на доступ до медичної допомоги, що є особливо критичним в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримали, з підстав у такому наведених, просили задоволити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання про скасування арешту заперечив, оскільки мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та такий, у зв`язку з ненаданням його власником паролів доступу, скерований спеціалістам в м. Київ для огляду та аналізу.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 03.06.2025, старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 в період часу з 07:38 год. по 09:03 год. 03.06.2025, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: мобільний телефон марки «Samsung S 25», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою з № НОМЕР_3 .

Постановою слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 від 03.06.2025, вищезазначений вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2025 у справі №461/4385/25, провадження №1-кс/461/3643/25, накладено арешт на майно, яке було вилучене 03.06.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung S 25», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою з № НОМЕР_3 .

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є те, що таке відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, має ознаки зазначені у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягають арешту.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що арешт був накладений 06.06.2025, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з вказаним мобільним телефоном.

Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 підозри в рамках кримінального провадження, внесеного 02.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558, не оголошено.

В судовому засідання прокурор покликається на те, що мобільний телефон, у зв`язку з ненаданням його власником паролів доступу, скерований спеціалістам для огляду, на підтвердження чого долучив письмове доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 28.07.2025.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що за час з моменту накладення арешту слідчим було вчинено будь-які спроби скопіювати інформацію, яка має значення для досудового розслідування та знаходиться на вказаному мобільному телефоні, в тому числі з залученням спеціалістів, слідчому судді не надано.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що арешт на мобільний телефон накладений ще 06.06.2025, а такий скерований для огляду спеціалістам лише 28.07.2025, тобто майже через два місяці.

Оцінюючи наявність об`єктивних перешкод, які завадили органу досудового розслідування провести усі необхідні до цього часу дії, слідчий суддя враховує, що жодних таких обставин слідчому судді не наведено.

Слідчий суддя вважає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні має не сам по собі мобільний телефон, як матеріальний носій інформації, а наявна на ньому інформація та відомості.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя зауважує, що будь-який тривалий строк утримання вилученого майна має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами його власника.

При цьому, зі спливом часу виправданість подальшого арешту відповідного технічного пристрою може бути предметом повторної перевірки слідчим суддею у порядку ст.174 КПК України, а тому таке утримання на кожному етапі досудового розслідування має обґрунтовуватись реальною потребою їх утримання і збереження у розпорядженні органу досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 02.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558, триває досудове розслідування, а вказаний у клопотанні мобільний телефон визнаний речовим доказом, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування мобільним телефоном.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23 січня 2024 року (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2025, а саме: мобільний телефон марки «Samsung S 25», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою з № НОМЕР_3 , - та передати такий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 12.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1