Справа 522/8507/25
Провадження 1-кп/522/2463/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 06.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алма-Ати, Республіки Казахстан, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого на посаді фахівця «оператор» відділення №75 товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» в місті Одесі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код: .

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року приблизно о 21 год. 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїми знайомими ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де спілкувались, відпочивали та вживали алкогольні напої.

В цей же день та час, а саме 03.02.2025, приблизно о 22 год. 00 хвилин в приміщенні квартири АДРЕСА_4 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння в ході бесіди та сумісного відпочинку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , відмовився спілкуватись із ОСОБА_5 , та вимагав його покинути приміщення квартири.

В ході конфлікту, у ОСОБА_5 , який будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 , у зв`язку із його відмовою, щодо подальшого їх сумісного відпочинку, раптово виник злочинний намір направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 03.02.2025, приблизно о 22 год. 30 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , та почав різкими рухами тягнути руками за одежу та руки потерпілого при цьому одночасно почав наносити умисно удари кулаком правої руки в область обличчя та голови ОСОБА_7 спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливом (200 мл крові) під тверду мозкову оболонку в проекції лобно-тім`яно-скроневої ділянки зліва, зі зміщенням серединних структур головного мозку, гематоми верхньої повіки правого ока, які складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та уламкового перелому середньої фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням, який не був небезпечним для життя, спричинив тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а потерпілий ОСОБА_7 , з вказаними тілесними ушкодженнями був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №10», де йому була надана невідкладна медична допомога.

Отже, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, вибачався перед потерпілим та підтвердив обставини кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і обвинувачений їх підтверджує.

Пояснив, що 3 лютого 2025 року за адресою: місто Одеса, Гагарінське плато, 5б, відпочивав разом із ОСОБА_7 . Вони гуляли, сходили взяти їжу та алкоголь, повернулися до квартири ОСОБА_7 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де трохи посиділи. Згодом вони покликали їхнього спільного друга, який приїхав до них. ОСОБА_5 вийшов, щоб зустріти друга, але, вийшовши з ліфта, отримав повідомлення від ОСОБА_7 , в якому той написав, що хоче залишитися вдома, а ОСОБА_5 із другом можуть провести час удвох. Йому стало цікаво, чому ОСОБА_7 так вирішив, тому він повернувся до квартири потерпілого, щоб з`ясувати причину.

У квартирі між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 виникла словесна сварка, яка відбувалася в коридорі та на кухні. ОСОБА_5 намагався дізнатися, чому ОСОБА_9 змінив плани, але порозуміння досягти не вдалося. У процесі сварки ОСОБА_7 щось сказав, після чого вони почали тягати один одного за одяг та руки. У цей момент ОСОБА_5 не втримався і наніс потерпілому один удар правою рукою в область обличчя, біля ока. Удар був нанесений рукою, без використання будь-яких предметів. Від удару ОСОБА_7 не втратив свідомості, крові не було, і він не падав та не вдарявся об щось. Їхній спільний друг, який перебував у квартирі, намагався їх рознімати, щоб конфлікт не перейшов межі. Під час сварки ОСОБА_5 також пошкодив палець потерпілому.

Після цього ОСОБА_7 почав виганяти ОСОБА_5 , і той став збирати свої речі. Приблизно о 23:00 ОСОБА_5 ще ходив до магазину, щоб купити алкоголь і продукти, оскільки мав намір помиритися з ОСОБА_7 . На той момент ОСОБА_9 , здавалося, також був готовий до примирення. Загалом після нанесення удару минуло близько 30 хвилин, перш ніж ОСОБА_5 покинув квартиру. На момент його відходу потерпілий був у свідомості, почувався нормально і навіть викликав йому машину.

Наступного дня, 4 лютого 2025 року, ОСОБА_5 телефонував і писав ОСОБА_9 , але не зв`язувався з ним активно, оскільки хотів зачекати трохи часу. Ввечері, він дізнався, що ОСОБА_7 перебуває в лікарні. ОСОБА_5 зазначив, що якби знав, що з ОСОБА_9 щось сталося і той лежить у квартирі без свідомості, він би одразу викликав швидку допомогу.

Після того, як ОСОБА_5 дізнався про стан потерпілого, він добровільно через сестру ОСОБА_7 надавав матеріальну допомогу. До матеріалів справи було долучено три розписки щодо надання ним допомоги. Наразі у ОСОБА_5 з ОСОБА_7 дружні відносини, раніше між ними конфліктів не було.

Обвинувачений просив суд суворо його не карати, щиро розкаявся, пояснив, що вчинок здійснив на емоціях, в судовому засіданні просив вибачення у потерпілого, надав розписки про добровільне відшкодування шкоди.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні також було допитано потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду наступне.

03 лютого 2025 року ОСОБА_7 відпочивав разом із ОСОБА_5 . Вони гуляли, спілкувалися, купили їжу та алкоголь, який вживали разом. Потім, приблизно біля 21.00 год. повернулися до квартири ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 де поїли. Пізніше вони покликали спільного друга, який приїхав до них. ОСОБА_5 вийшов його зустріти, а ОСОБА_7 , через появу робочих справ, повідомив ОСОБА_5 , що не зможе далі відпочивати разом. Коли ОСОБА_5 із другом повернулися, ОСОБА_7 повторив своє рішення, після чого виникла словесна сварка, приблизно о 22:00, у коридорі та на кухні. Під час сварки почалися взаємні образи, які перейшли межі, і вони почали штовхатися. У цей момент ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар в обличчя, ближче до лівого ока. ОСОБА_7 не втратив свідомості, не падав, крові не було, і не вдарявся об щось. Під час штовхання ОСОБА_7 відчув біль у пальці..

Після цього ОСОБА_10 із другом, собакою та речами пішли. ОСОБА_7 одягнувся і сходив до магазину. Повернувшись, він зустрів їх, оскільки вони чекали його. ОСОБА_7 викликав ОСОБА_5 таксі, після чого сказав, що болить голова, пішов додому, ліг на диван і заснув. Свідомість він втратив уже після того, як приліг, через годину або більше після удару. Прокинувся ОСОБА_7 уже в лікарні, куди його відвезли знайомі, які викликали швидку. Він пам`ятає, що сказав другу, що болить голова і він піде спати. Друг залишив ключі охороні зранку і пішов, але ОСОБА_7 точно не пам`ятає, чи був той удома весь час.

Після інциденту ОСОБА_5 не пропонував викликати швидку, оскільки ОСОБА_7 почувався нормально і необхідності не було. Уже в лікарні сестра ОСОБА_5 кілька разів приходила, надавала матеріальну допомогу, приносила ліки, продукти, речі, а також питала дозволу на зустріч разом із ОСОБА_5 . ОСОБА_5 неодноразово вибачався, і вони примирилися.

Наразі ОСОБА_7 не має претензій до ОСОБА_5 , їхні відносини дружні. Щодо міри покарання, ОСОБА_7 вважає, що вона не повинна бути пов`язана з позбавленням волі. Допомога від ОСОБА_5 була як матеріальною, так і моральною.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 роки. Врахувати щире каяття, добровільне відшкодування матеріальних збитків, особа є офіційно працевлаштованою, водночас врахувати обтяжуючу обставину перебування в стані алкогольного сп`яніння. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд суворо не карати його підзахисного, та врахувати його щире каяття, активне сприяння розслідуванню, добровільне відшкодування шкоди, а також характеризуючи обставини, викладені в доданих документах та призначити мінімальне покарання у виді 5 років позбавлення волі з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим, потерпілим), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , допитом потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосовно речових доказів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття «особа винного».

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути пропорційне характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно досліджених характеризуючи даних, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме: щире каяття. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою поведінку, неодноразово перепрошував у потерпілого за вчинене, співпрацював з органами досудового розслідування щодо встановлення обставин та подій кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдану шкоду. Також, прокурор вважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття

Обставиною, яка обтяжує обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи в сукупності наведені вище обставини, суд приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки.

Відповідно до положень ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч.3, ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Зазначене покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу з 23 год. до 06 години щодоби, обраний обвинуваченому відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2025 та 03.04.2025, припинив свою дію 06.05.2025 року, сторони провадження не клопотали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, а саме затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 06.02.2025 року по 08.02.2025.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «OPPO A15» моделі «CPH2179» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із sim-карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що запакований до полімерного сейф-пакету №CRI1222430 повернути власнику.

- носій інформації DVD - R диск, який містить відеозаписи з камер відеоспостереження що розташовані у приміщенні буд. 6Б, за адресою: вул. Гагарінське Плато м. Одеса в період часу з 03.02.2025 по 05.02.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- носій інформації DVD-R диск, який містить КТ - знімок головного мозку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- носій інформації CD-R-диск, який містить інформацію про телефонні дзвінки на лінію 103 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два )роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 та п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження, а саме затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 06.02.2025 року по 08.02.2025.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «OPPO A15» моделі «CPH2179» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із sim-карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що запакований до полімерного сейф-пакету №CRI1222430 повернути власнику ОСОБА_5

- носій інформації DVD - R диск, який містить відеозаписи з камер відеоспостереження що розташовані у приміщенні буд. 6Б, за адресою: вул. Гагарінське Плато м. Одеса в період часу з 03.02.2025 по 05.02.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- носій інформації DVD-R диск, який містить КТ - знімок головного мозку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- носій інформації CD-R-диск, який містить інформацію про телефонні дзвінки на лінію 103 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1