ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника особи ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000161 від 26.07.2023 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000161 від 26.07.2023 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до вищевказаного клопотання, 26.07.2023 року, приблизно о 09:30 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 21, біля Одеського закладу дошкільної освіти «Ясла садок №63», почувши галас дітей, підняла з землі каміння та грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, умисно кинула камінням (точну кількість встановити не надалось можливим) у вікна закладу, чим пошкодила майно вказаної установи, а саме: розбила камінням два вікна та пошкодила москітну сітку, спричинивши матеріальний збиток установі на суму 2050 гривень, а також своїми протиправними діями, які супроводжувались нецензурними висловлюваннями на адресу присутніх працівників дитячого садка, порушуючи тим саме їх людську гідність та відсутністю реакції останньої на прохання оточуючих припинити хуліганські дії, створила тимчасову перешкоду нормальній діяльності установи ДНЗ «Ясла садок №63».

Так, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №456 від 11.09.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення у якому вона підозрюється (26.07.2023 року) у тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності не перебувала. Виявляла психічні порушення у вигляді «Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F06.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом у зазначений період часу не була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявного психічного розладу (рецидивуючий характер), ухилення від амбулаторного відвідування психіатра, відсутність повноцінної критики до свого психічного стану та розуміння суспільної небезпеки скоєного суспільно небезпечного діяння, а також за своїм психічним станом у теперішній час (дезорганізація психічної діяльності) ОСОБА_6 потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України).

Ухвалою суду від 18.12.2024 року призначено по матеріалах клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру судову-психіатричну експертизу останньої.

Так, на виконання вищевказаної ухвали, до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №165 від 04.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, однак потребує спостереження районним психіатром, приймання підтримуючого лікування з метою попередження рецидиву загострення наявного у неї психічного розладу «Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад» («F06.2» за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), а також запобігання вчинення повторних суспільно небезпечних дій.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта на теперішній час відпала необхідність застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та закрити кримінальне провадження, що також підтримала ОСОБА_6 та її законний представник.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідив матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ч. 4 ст. 513 КПК України якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, - висновку судово-медичної експертизи.

Так, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №456 від 11.09.2023 року, ОСОБА_6 на період часу, що відноситься до скоєння кримінальному правопорушення у якому вона підозрюється (26.07.2023 року) у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебувала. Виявляла психічні порушення у вигляді «Органічного маячного (шизофреноподібного) розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F06.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом у зазначений період часу не була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 також виявляє клінічні ознаки «Органічного маячного (шизофреноподібного) розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F06.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом у теперішній час не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявного психічного розладу (рецидивуючий характер), ухилення від амбулаторного відвідування психіатра, відсутність повноцінної критики до свого психічного стану та розуміння суспільної небезпеки скоєного суспільно небезпечного діяння, а також за своїм психічним станом у теперішній час (дезорганізація психічної діяльності) ОСОБА_6 потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України).

Разом із цим, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_6 після проведення вищевказаної судово-психіатричної експертизи №456 від 11.09.2023 року проходила лікування, задля встановлення її стану здоров`я ухвалою суду від 18.12.2024 року було призначено судово-психіатричну експертизу останньої.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №165 від 04.03.2025 року, ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, однак потребує спостереження районним психіатром, приймання підтримуючого лікування з метою попередження рецидиву загострення наявного у неї психічного розладу - «Органічного маячного (шизофреноподібного) розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F06.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), а також запобігання вчинення повторних суспільно небезпечних діянь.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, однак на момент судового розгляду внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, що в свою чергу, згідно з положеннями ч. 4 ст. 513 КПК України, є підставою для закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру та відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки в клопотанні порушувалось питання саме застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376, 513 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 відмовити.

Кримінальне провадження №0000161 від 26.07.2023 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/19262/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/760/25

Головуючий суддя ОСОБА_1