Справа № 740/3608/25
Провадження № 1-кп/740/437/25
УХВАЛА

07 серпня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000130 від 07.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

встановив:

до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з Ніжинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000130 від 07.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігвської області від 30.06.2025 у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт із застосуванням відповідних процесуальних обов`язків.

В обґрунтування зазначив, що під час досудового розслідування обвинувачений проявив позитивну процесуальну поведінку: повністю визнає факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, повністю відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду, досягнуто примирення з потерпілим. Просив врахувати соціально важливі обставини: під час досудового розслідування обвинувачений одружився і його дружина в стані вагітності, на його утриманні знаходиться мати інвалід І рупи, яка потеребує постійного догляду та малолітня дитина від попереднього шлюбу. Під час перебування під вартою значно погіршився стан його здоров`я. Подальше тримання під вартою вважає необгрунтованим та не пропорційним.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що підстави для зміни запобіжного заходу на даний час відсутні.

Потерпілий не заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що йому дійсно обвинуваченим відшкодовано завдану шкоду, претензій до нього не має. Його позиція є добровільною та не прийнятою під вливом будь-якого тиску чи примусу.

Дослідивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, необхідних для прийняття рішення за заявленим клопотанням, керуючись законом, дійшов наступного висновку.

27.06.2025 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.08.2025, без визначення розміру застави.

Згідно з ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Окрім цього, згідно з ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує положення КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та, в силу вимог ч.5 ст.9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст.19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

У контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик є маловірогідним і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005).

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя, суд окрім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ЄСПЛ неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також рішеннях у справах «Третьяков проти України» від 29.09.2011, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також про те, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Отже, суд вважає, що наявність обґрунтованого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілого на даний час продовжують існувати, і надають підстави для продовження дії запобіжного заходу.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

На підставі виклаленого, суд приходить до висновку, що на день розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, пропорційним легітимній меті та достанім для запобігання існуючим в провадженні ризикам, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, є запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на це клопотання захисника підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 194, 196, 201, 205, 206, 314-316, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 на строк два місяці, за виключенням випадків: необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту на час оголошення повітряної тривоги.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів закордонний паспорт/ паспорти;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Негайно доставити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали встановити до 05.10.2025 включно.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого - Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівської області для вчинення дій, передбачених ч.4 ст.181 КПК України.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 , покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1