ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 Справа №607/20868/24 Провадження №1-кп/607/675/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0000400 від 14.04.2024 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернополі, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, не судимий згідно із ст. 89 КК України:

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив:

при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 7 Закону У країни «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбав 1 (один) полімерний пакетик на застібку із кристалічною речовиною білого кольору, який зберігав при собі без мети збуту.

Надалі, 13.04.2024 приблизно о 23:55 військовослужбовцями НГУ по просп. Степана Бандери №84 в м. Тернополі, зупинено ОСОБА_8 , який поводив себе підозріло та в ході поверхневої перевірки в останнього виявлено особливо небезпечну психотропну речовину.

В ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 1 (один) полімерний пакетик на застібку із кристалічною речовиною білого кольору, що являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,1619 грама.

Згідно з ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку «2, Таблиці №l Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

31.10.2023 ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді арешту на строк два місяці за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке 01.02.2024 відбув повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, при обставинах викладених вище, визнав повністю. Погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Під час свого допиту обвинувачений підтвердив дату вчинення кримінального правопорушення, зазначену в обвинувальному акті. Пояснив, що його зупинили працівники НГУ на вул. С.Бандери, які запитали його документи, а також приїхала поліція. Зазначив, що він добровільно видав речовину («сіль») вагою 0,25 г, яку купив для себе, та повідомив, де придбав. Вину визнає, щиро кається.

Прокурор у судових дебатах просила визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з однорічним іспитовим строком та визначенням обов`язків згідно ст. 76 цього Кодексу.

У судових дебатах захисник зазначив, що згідний на застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові просив не позбавляти волі та призначити «умовний» термін.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений Законом (ч. 2 ст. 63, ч. 2 ст. 309 КК України).

Також, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого те, що вважається таким, що не судимий, одружений; отримує амбулаторну психіатричну допомогу в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з 12.04.2012, діагноз «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності», який підтверджується актом огляду №288 спеціальної медичної комісії від 10.09.2024; за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався; згідно відомчої бази даних Інформаційного порталу Національної поліції МВС ОСОБА_4 не притягувався до адміністративної відповідальності за 2024 рік, скарг від громадян та мешканців будинку, де він проживає, не надходило, характеризується з посередньої сторони; згідно з висновком судово-психіатричного експерта №700 від 10.09.2024, в період часу, який відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними, за теперішнього часу ОСОБА_4 виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може давати звіт своїм діям і керувати ними, ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речового доказу вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 коп).

Речовий доказ, який зберігається в камері зберігання речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області (бульв. Т.Шевченка, 10, м. Тернопіль), квитанція №015666, а саме: кристалічна речовина білого кольору, що містить PVP, загальна маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,1619 грама, яка знаходяться у спеціальному пакеті Експертної служби МВС №3801680, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1