Справа №498/410/25
Провадження по справі №1-кп/498/75/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів виховного

характеру ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Великомихайлівського районного суду Одеської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за №0000149 відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 8 класу Великомихайлівського опорного ліцею Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст. 194, ч.1 ст.114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань і регулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України постановлено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до Закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, посилення охорони державного кордону, тощо.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Не пізніше 17.09.2024, громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав на свій смартфон марки Інфінікс смарт ІМЕІ НОМЕР_1 у месенджері «Telegram» від невстановленої досудовим розслідуванням особи під нікнеймом « ОСОБА_10 », матеріали відносно якої виділено в окреме провадження пропозицію знищити чуже майно, шляхом підпалу автотранспортного засобу марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував в користуванні інспектора прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_3 ) ОСОБА_7 , за грошову винагороду від невстановлених осіб.

У подальшому ОСОБА_9 залучив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до злочинного умислу направленого на знищення загально небезпечним способом шляхом підпалу транспортного засобу марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_2 .

В той же день та в той же час, із цією метою ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_4 , будучи обізнаними щодо ведення збройної агресії РФ проти України та факту введення на всій території України воєнного стану, усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб є чужим майном, прибули на адресу місця знаходження транспортного засобу, а саме Відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 17.09.2024 при невстановлених обставинах та часі, ОСОБА_4 придбав у заздалегідь підготовану для вчинення вказаного кримінального правопорушення пластикову пляшку об`ємом 5 л з написом «BUVETTE», на паливній автозаправній станції, розташованій неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення, паливо з метою використання його для підпалу.

Далі, 17.09.2024 о 23.48 хв, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді загрози пошкодження та знищення майна, через обраний ними загальнонебезпечний спосіб пошкодження майна шляхом підпалу, розуміючи всю небезпечність вказаного способу, бажаючи настання наслідків у вигляді пошкодження або знищення майна, якими володіє інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю підійшли до вказаного транспортного засобу, що розташований на парковці Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому згідно з розподілених ролей, ОСОБА_9 за допомогою заздалегідь підготовленої ОСОБА_4 запалювальної суміші, яка знаходилась в пластиковій пляшці об`ємом 5 л з написом «BUVETTE», облив передню частину автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_2 , в ділянці лобового скла, спорожнивши повністю зазначену ємність, та, надалі, здійснив відеофіксацію процесу підпалу на свій мобільний телефон марки «INFINIX SMART 8», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 . При цьому, після облиття запалювальною рідиною даного транспортного засобу ОСОБА_9 , ОСОБА_11 за допомогою газової запальнички здійснив умисний підпал цієї рідини в результаті чого даний автомобіль повністю вигорів. В цей час, ОСОБА_4 стояв подалі від місця вчинення кримінального правопорушення, спостерігаючи за його вчиненням, та у випадку необхідності здійснення сповіщення ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про осіб чи інші фактори, які можуть перешкодити вчиненню ними кримінального правопорушення та призвести до їх викриття та подальшого затримання з притягненням до кримінальної відповідальності.

Відтак, внаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення вищезазначений автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_2 , повністю вигорів, внаслідок чого його виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання та чим заподіяли потерпілому збитки на суму 282 900 грн.

Крім того, у подальшому, на підтвердження своїх протиправних дій та їх наслідків, ОСОБА_9 відправив у листуванні невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у мобільному месенджері «Telegram» відеозапис палаючого автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_2 , яка запропонувала йому здійснювати такий підпал.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Також просив задовольнити цивільний позов в частиня стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі. В частинні стягнення моральної шкоди покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 підтвердив свою причетність до вчинення інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь, щиро розкаявся у вчиненому.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнали, в частині стягнення моральної шкоди в задоволені позову просили відмовити.

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями неповнолітнього ОСОБА_4 , які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженим у судовому засіданні клопотанням.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Відповідно до ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Діяння, у вчиненні які інкримінуються ОСОБА_4 , мали місце. Ці діяння підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.1 ст.114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, тобто вчинення умисного знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Відповідно до ст. 22 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України підлягають кримінальній відповідальності особи, яким виповнилося 16 /шістнадцять/ років.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України у віці 13-ти років, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Відповідно до ст. 22 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України підлягають кримінальній відповідальності особи, яким виповнилося від 14 чотирнадцяти до 16/шістнадцяти років.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України у віці 13-ти років, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Оскільки, на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, ОСОБА_4 не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за ці діяння, то до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Обираючи вид примусового заходу виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння та його особистість який є неповнолітньою особою у віці 14 років, з базовою загальною середньою освітою, є учнем 8 класу, має постійне місце проживання, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_4 потрібно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 до 2 років, а також обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: встановити обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_4 поза місцем його проживання з 22:00 год. до 06:00 год. строком на 1 рік.

В матеріалах клопотання наявна уточнена позовна заява ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , законний представник- ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В якій просять стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 41400,00 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. що являють собою заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 000149 від 03.03.2025 року за ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З урахуванням того, що неповнолітня особа у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_4 не має самостійного заробітку та інших джерел існування, навчається в ліцеї та знаходиться на утриманні батьків, суд вважає за необхідне саме з законного представника неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_4 ОСОБА_6 стягнути майнову шкоду в розмірі 41400,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає наступне.

Поняття «моральна шкода» визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, тож моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому під немайновим шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням ділової репутації, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 22,105 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру передбачені п. п.1,2,3 ч. 2 ст. 105 КК України:

-застереження;

-обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: обмеження перебування поза домівкою за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв строком на 1 ( один ) рік;

-передача неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , строком на 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , законний представник- ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , матеріальну шкоду у розмірі 41400,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 7 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1