Справа № 526/1342/25
Провадження № 1-кс/526/141/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

02 травня 2025 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, вказуючи, що 01 травня 2025 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , діючи умисно, нанесла один удар вістрям ножа своєму чоловікові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши цим останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення передньої черевної стінки зліва, проникаюче, без пошкодження внутрішніх органів.

01.05.2025 за вказаним фактом старшим слідчим ВнП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000237, з правовою кваліфікацією злочину за ознаками ст.121 ч.1 КК України.

01.05.2025 в АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події слідчим виявлено та вилучено складальний ніж з маркуванням «BROWNING», яким за описаних обставин спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Після вилучення вказаний ніж зберігається у ВнП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м.Гадяч, вул.Гетьманська, 10.

Таким чином, за вказаних обставин до зазначеного ножа здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Вказаний складальний ніж є матеріальним об`єктом, який містить сліди та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Він є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення, а тому має значення для розкриття кримінального правопорушення та має значення речового доказу у даному провадженні.

Зазначений вище вилучений ніж належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 01.05.2025 за № 0000237, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 01.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2025 складальний ніж з маркуванням «BROWNING» визнано речовим доказом

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2025 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений 01.05.2025 року ніж є таким, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на ніж є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 01.05.2025 року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні ніж, одяг та змиви речовин бурого кольору відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на ніж, вилучений під час проведення огляду місця події, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - задовольнити.

Накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000237 від 01.05.2025 арешт на майно вилучене під час проведення огляду місця події 01.05.2025 в АДРЕСА_1 , а саме на складальний ніж з маркуванням «BROWNING», який перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебував у фактичному володінні та користуванні на час вилучення у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в АДРЕСА_1 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Місцем зберігання вилученого ножа визначити ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м.Гадяч, вул.Гетьманська, 10.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу - протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1