Номер провадження: 11-кп/813/2164/25
Справа № 501/4380/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Чорноморського міського суду Одеської області від 26 травня 2025 року в кримінальному провадженні №0000164, внесеному до ЄРДР 04.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

установив:

На розгляд до Одеського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №11-кп/813/2164/25 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Чорноморського міського суду Одеської області від 26 травня 2025 року в кримінальному провадженні №0000164, внесеному до ЄРДР 04.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 25.08.2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження в складі: головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів учасників-колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Водночас, суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено самовідводи від розгляду даного кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши мотиви заявлених самовідводів суддів, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч. 1 вказаної норми процесуального закону регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Апеляційний суд враховує той факт, що зазначеними суддями 26 березня 2025 року була постановлена ухвала, якою апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_8 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 було залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 2025 року про відмову у задоволені скарги на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишено без змін (номер апеляційного провадження 11-сс/813/544/25).

Підставою для звернення ОСОБА_6 із заявою про внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 13.08.2023 року він пересувався на скутері по вул. Дукова в м. Чорноморськ Одеської обл.. В цей же час по вул. Олександрійській на автомобілі пересувався ОСОБА_9 . У подальшому між ними виник спір щодо неувімкнення ОСОБА_9 сигналу повороту при проїзді перехрестя. У процесі конфлікту ОСОБА_9 висмикнув ключ запалення від скутера, відтак, його дії, на переконання ОСОБА_6 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відтак, фактично оскаржуваний вирок та скарга ОСОБА_6 , яка була предметом розгляду апеляційного суду, стосується одних і тих обставин.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені ними самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 35, 75, 80, 82, 370, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Задовольнити заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Чорноморського міського суду Одеської області від 26 травня 2025 року в кримінальному провадженні №0000164, внесеному до ЄРДР 04.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Матеріали кримінального провадження №11-кп/813/2164/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3