Справа № 463/5201/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2116/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

з участю скаржника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що доводи ОСОБА_6 про обов`язок уповноваженої особи на внесення відомостей до ЄРДР є безпідставними, оскільки заява останньої від 16.05.2025 розглянута ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, та скерована до Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, відповідно до ст.ст. 216, 218 КПК України, для організації її розгляду, а тому в діях уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, відсутня бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості про злочин до ЄРДР за її заявою від 16 травня 2025 року.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що нею 16.05.2025 до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, була подана заява про вчинення працівниками ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, однак в межах передбачених законом строків відомості про злочин не були внесені до ЄРДР, що суперечить вимогам ч.4 ст.214 КПК України. Зазначає, що в її заяві про вчинення злочину наведені достатні та обґрунтовані фактичні дані, які вказують на наявність у діянні службових осіб правоохоронного органу ознак кримінального правопорушення, зокрема, про безпідставне та незаконне здійснення досудового розслідування кримінального провадження відносно неї.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника та доводи захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Встановлено, що 05.06.2025 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 16 травня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, по факту безпідставного та незаконного здійснення відносно неї досудового розслідування кримінального провадження працівниками ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

На даний час відомості за вказаною заявою не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відтак, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, статтею 216 КПК України визначена підслідність органам досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчими того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заявник у своїй заяві не наводить конкретних фактичних відомостей та обставин, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України, які б свідчили про існування підстав для кваліфікації дій працівників правоохоронних органів за будь-якою зі статей Кримінального кодексу України.

Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 оскаржуються дії уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка не внесла відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі її заяви про злочин від 16 травня 2025 року по факту неправомірних дій працівників ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зміст заяви про вчинення злочину зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями працівників правоохоронних органів, що не може бути слугувати єдиною підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, заява ОСОБА_6 про вчинення злочину, яка надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, 16.05.2025, була розглянута слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_8 та переслана для розгляду до Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції листом від 02.06.2025 за вих №28834зкп-25/л/12-11-44504/25, про що заявника було повідомлено в передбаченому законом порядку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення ч.2 ст.214 КПК України, якими визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Так, відповідно до п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела.

Водночас, п. 2 Розділу ІІ вказаної інструкції передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системно-логічний аналіз норм Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, із врахуванням вимог ст.ст. 214, 216, 218 КПК України, свідчить про те, що законодавство не містить заборони органам досудового розслідування скеровувати заяви про вчинення кримінальних правопорушень до інших органів досудового розслідування за належністю для розгляду по суті до початку внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя вірно зазначив, що направлення заяви до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду такої заяви не суперечить положенням ст. ст. 214, 216, 218 КПК України і вказана обставина спростовує факт допущення заявленої скаржником бездіяльності.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року слід залишити без змін.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що відмова у задоволенні скарги з вказаних підстав не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4