Номер справи137/318/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
08.06.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 10 (десять) років.
Однак ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати законну постанову суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії, спрямовані на перешкоджання судочинству.
Так, 17.03.2024 о 15 год. 15 хв. по вул. Пирогова, селища Літин Вінницького району Вінницької області, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Opel Vectra» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_4 був зупинений, при цьому керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Проте він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пунктів 2.5, 8.9 ПДР України.
За скоєння даних адміністративних правопорушень, поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №708565 від 17.03.2024 та серії ЕНА № 1681941 від 17.03.2024. За результатами розгляду цих протоколів постановою Літинського районного суду Вінницької області від 17.04.2024, яка набрала законну силу 29.04.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років з конфіскацією транспортного засобу, що має у приватній власності.
Продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, ОСОБА_4 08.08.2024 о 07 год. 45 хв. по вул. Б. Хмельницького у селищі Літин Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Літинського районного суду Вінницької області. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.1а ПДР.
За скоєння даного адміністративного правопорушення, поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312187 від 08.08.2024. За результатами розгляду якого постановою Літинського районного суду Вінницької області від 09.10.2024, яка набрала законну силу 21.10.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Далі, продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, ОСОБА_4 12.09.2024 о 23 год. 15 хв. по вул. Князів Коріатовичів, 114, м. Вінниці, керував транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Цими діями він також порушив вимогу п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За скоєння даних адміністративних правопорушень, поліцейським Управління патрульної поліції складаються протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 708674 від 13.09.2024 та серії ЕНА № 1681941 від 17.03.2024. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024, що набрала законну силу 02.11.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
Продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, ОСОБА_4 06.12.2024 о 16 год. 30 хв. в м. Хмільник по вул. В. Українця, 39, керував транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Він порушив вимогу п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
За скоєння даного адміністративного правопорушення, поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №190109 від 06.12.2024. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2025, що набрала законну силу 30.01.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.
У подальшому, продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, ОСОБА_4 06.12.2024 о 16 год. 30 хв. в м. Хмільник по вул. 1-го Травня, керував транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_3 . Цим він також порушив вимогу п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За скоєння даного адміністративного правопорушення, поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1№190128 від 06.12.2024. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.12.2024, що набрала законну силу 06.01.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без сплатного вилучення майна.
Продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 25.12.2024 о 23 год. 01 хв. по АДРЕСА_2 , повторно впродовж року керував транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимогу п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, будучи в стані наркотичного сп`яніння, за що також передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
За скоєння даних адміністративних правопорушень, поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №205163 від 25.12.2024 та ЕПР1№205180 від 25.12.2024. За результатами розгляду постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05.02.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 19 років, 10 місяців та 26 днів з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому. Він підтвердив усі обставини справи, висловив щире розкаяння і зазначив, що керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування строком на 10 років ще з 2023 року. Обвинувачений повідомив, що дійсно неодноразово користувався транспортним засобом, що належить його знайомому, який знав про позбавлення ОСОБА_4 права керування, але все ще надавав йому автомобіль. ОСОБА_4 визнав, що йому було відомо про рішення судів і думав, що уникне покарання. Однак обвинувачений повідомив, що виконуватиме рішення суду і зобов`язується сплатити штрафи у загальній сумі 200 тисяч гривень, з яких вже сплатив приблизно 70 тисяч за три місяці. Після початку судового розгляду він більше не сідав за кермо, не перешкоджав збору доказів та показав бажання самостійно захищати себе в суді. Також обвинувачений добровільно сплатив кошти на потреби ЗСУ та зобов`язується не вчиняти надалі нових адміністративних правопорушень. На запитання прокурора він вказав, що систематично відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння під-час керування транспортними засобом, хоча не вживає алкоголь і наркотики протягом останніх семи років. Вину визнав, розкаявся у вчиненому правопорушенні та просив суд суворо його не карати, не позбавляти його волі, пояснивши, що став на шлях виправлення. Просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату добровільного внеску, як благодійну допомогу для ЗС України на суму 50 тисяч гривень.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. Вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку. Початок іспитового строку просив обчислювати з моменту проголошення вироку суду. Також на підставі ч.7 ст. 72 КК України просив зарахувати обвинуваченому у строк покарання період його перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавленню волі.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України - раніше судимий (а.с. 57-58) перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2015 року з приводу розладу психіки та поведінки, внаслідок вживання психотропних речовин (а.с. 59 зв.), за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні (а.с. 60).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Також порядком нижче буде наведено детальніше обставини, котрі на переконання суду, пом`якшують покарання.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, орган пробації вважає, що існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (а.с. 45-47).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушення необхідним і достатнім є покарання у виді позбавлення волі.
Разом із тим, відповідно до ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.
Враховуючи наявність обставин, визнаних судом, які пом`якшують покарання (сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність шкоди, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, висловлює щирий жаль з приводу вчиненого, має негативне ставлення до скоєного, а також врахування його поведінки під час судового розгляду, визнання вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, добровільний благодійний внесок на користь ЗСУ (а.с. 68)), керуючись принципами законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на строк 2 (два) роки на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При ухваленні вироку судом враховано численні фактори, наведені вище, які мають місце після вчинення кримінального правопорушення. Ці фактори розцінюються як позитивні тенденції щодо виправлення обвинуваченого, що свідчить про процес декриміналізації особи і створює підстави для призначення менш суворого покарання, ніж передбачено законом. При цьому суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний забезпечувати точне й неухильне дотримання чинного законодавства.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67,69-1, 72, 75, 76, 382 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374, 615 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання цілодобовий домашній арешт з 19.02.2025 по 19.04.2025 включно, за правилами передбаченими ч.1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавленню волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1