Справа № 132/1343/25
Ухвала

Іменем України

01 травня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 29 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 29.04.2025р. об 11:44год. до чергової частини ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від поліцейського офіцера громади СВГ ВП №1 Хмільницького РВП ОСОБА_5 надійшло повідомлення про виявлення незаконного вилову риби на річці Снивода в с. Пиків Хмільницького району Вінницької області. При виїзді слідчо-оперативної групи на місце події, під час проведення огляду 29.04.2025р. в період часу з 13:37год. до 14:20год. встановлено, що на березі річки Снивода, праворуч від автомобільного мосту по вулиці Соборна в селі Пиків Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та чинних Правил любительського і спортивного рибальства, з використанням сіткоснастевого знаряддя лову типу «парашут», вчинив незаконний вилов риби, а саме карася сріблястого 15 екземплярів, окуня звичайного 8 екземплярів та 1 судака, тим самим вчинив вилучення водних живих ресурсів із природного середовища. Під час проведення огляду на березі річки Снивода на землі біля ОСОБА_6 було вилучено сіткоснастеве знаряддя лову типу «парашут», яке поміщено до спецпакету НПУ PSP 4326515, а також рибу: карась сріблястий -15 екземплярів, окунь звичайний 8 екземплярів та 1 судак, які знаходились в полімерному відрі білого кольору. Виявлена риба після проведення огляду передана на зберігання директору ДСРП «Пиківський рибцех» ОСОБА_7 за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Пиків, вулиця Соборна, будинок №110. Як пояснив ОСОБА_6 29.04.2025р. близько 11:00 год. на березі річки Снивода в селі Пиків Хмільницького району Вінницької області за допомогою сіткоснастевого знаряддя лову типу «Парашут» він здійснив незаконний вилов риби, а саме карася сріблястого 15 екземплярів, окуня звичайного 8 екземплярів та 1 судака для власного вживання. Вилучені в ході огляду 29.04.2025р. майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Беручи до уваги викладене, в зв`язку із тим, що вказані речові докази необхідні для забезпечення проведення подальших слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дізнавач, прокурор та власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені в передбаченому законом порядку. Неприбуття зазначених осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею достеменно встановлено, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 29 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Як вбачається із протоколу огляду місця події, складеного 29.04.2025р. старшим дізнавачем СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_3 проведено огляд та вилучення сіткоснастевого знаряддя лову типу «Парашут» та рибу: карась сріблястий 15 екземплярів, окунь звичайний 8 екземплярів та 1 судак, які відповідно до постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 від 29.04.2025р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Відповідно до п.28-29 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан, знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 від 29.04.2025 року визнано речовим доказами у кримінальному провадженні рибу, а саме карася сріблястого 15 екземплярів, окуня звичайного 8 екземплярів та 1 судака.

Вказану рибу відповідно до розписки від 29.04.2025 року було передано на зберігання директору Дочірнього сільськогосподарського рибоводного підприємства «Пиківський рибцех» ПрАТ «СП Вінницярибгосп» ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги факт того, що вилучені речові докази, а саме рибу дізнавачем було повернуто ДСРП «Пиківський рибцех» та зберігання її до завершення кримінального провадження не є можливим, суд не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно.

Частина 5 ст.171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для часткового накладення арешту на вилучене майно, а саме на сіткостастеве знаряддя лову типу «парашут».

Слідчим суддею враховано, що у разі не накладення арешту на це майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що можуть настати негативні наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту вказаного майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні дізнавача є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні вилученого майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 29 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що було вилучене згідно протоколу огляду місця події, складеного 29.04.2025р. старшим дізнавачем СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_3 , та яке відповідно до постанови старшого дізнавача СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 від 29.04.2025р., визнано речовим доказоми в даному кримінальному провадженні, а саме на сіткоснастеве знаряддя лову типу «Парашут».

В іншій частині клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000036 від 29 квітня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя