У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 15.09.2021 року внесені до ЄРДР за №0000240, погоджене з прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2021, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу № 126-р від 28.07.2016 року, призначений на посаду начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, та набув статусу посадової особи місцевого самоврядування 5 рангу.

Згідно Посадової інструкції начальника управління містобудування та архітектури, головного архітектора міста, затвердженої 01.06.2017 на ОСОБА_4 покладено обов`язки по організації роботи управління, підготовку проектів розпоряджень міського голови та рішень сесій міської ради, що належать до компетенції управління, розгляд та погодження містобудівної, проектної та земельної документації відповідно до чинного законодавства. Видає накази в межах своєї компетенції. Зобов`язаний дотримуватися чинного законодавства України та знати практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції.

Діючи усупереч інтересів служби та законодавства у сфері містобудівної діяльності, використовуючи для цього своє службове становище ОСОБА_4 13.08.2019 року реалізував на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправний механізм зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :39:001:0135, яка станом на 13.08.2019 перебувала у комунальній власності міста Ужгорода з метою підвищення фінансової та ринкової привабливості вказаної земельної ділянки, створення сприятливих передумов для її подальшої реалізації за наступних обставин: рішенням №1152 від 10.07.2018 року Ужгородської міської ради ОСОБА_7 надано дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на підставі чого ПП «Ужгеостар» на виконання вимог ст. ст. 20, 186-1 ЗК України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 13.08.2019, подав до управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради копію проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0,0600 га, (кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135).

За результатами розгляду проєкту усупереч вищезазначених норм, а також положень ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 6, ст. 7, ч. 1 ст. 9, ст. 16, ст. 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 20, ст. 186-1 Земельного Кодексу України, п. 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290, ОСОБА_4 , розуміючи складність законодавчо визначеного правового механізму внесення змін до містобудівної документації «Детальний план території, обмеженої вулицями Климента Тімірязєва, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Івана Сільвая, ОСОБА_10 та Стрільничної», дозвіл на розроблення якого надано рішенням XIX сесії Ужгородської міської ради VII скликання 08.02.2018 № 0989, що полягали у зміні функціонального призначення території для подальшої можливості зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :39:001:0135, використовуючи службове становище, як начальник управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головному архітектору м. Ужгорода, вдався до дій, які суперечать інтересам служби на користь третіх осіб.

В подальшому 03.09.2019 року ОСОБА_7 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (зі зміною цільового призначення), загальною площею 0,0600 га., яка розташована по вул. Климента Тімірязєва, з подальшою передачею у власність. Кадастровий номер :39:001:0135.

До заяви ним було долучено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 29.08.2019 року з кадастровим номером :39:001:0135 відповідно до якого видом використання земельної ділянки є землі комерційного використання, форма власності комунальна, кадастровий план земельної ділянки та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зі зміною цільового призначення) гр. ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :39:001:0135 в якому наявний висновок Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 17.08.2019 року №432/03-08/19, щодо погодження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення у власність ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , що надається для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд., при цьому зазначивши, що затвердження проектної документації із землеустрою можливе виключно після затвердження детального плану території обмеженої вулицями ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та Стрільничної, при умові врахування використання даної земельної ділянки під садибну забудову.

Як встановлено, відповідно до генерального плану міста Ужгород, затвердженого рішенням XIX сесії IV скликання Ужгородської міської ради 04.06.2004 № 313, земельна ділянка з кадастровим номером :39:001:0135 розташована у зоні земель багатоквартирної житлової забудови та зони зелених насаджень загального користування.

Рішенням L сесії VII скликання Ужгородської міської ради № 2068 від 23.07.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_7 загальною площею 0,0707 га. (кадастровий номер :39:001:0135 площею 0,0600 га та кадастровий номер :39:001:0319 площею 0,0107 га) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 та передано їх у власність, оскільки єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Таким чином, начальником управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головним архітектором м. Ужгорода, ОСОБА_4 , реалізовано на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправний механізм зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :39:001:0135, з метою підвищення фінансової та ринкової привабливості вказаної земельної ділянки, створення сприятливих передумов для її подальшої реалізації, що проявилось в умисному внесені ним неправдивих відомостей до офіційного документу - висновку від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо будівництва житлового будинку, вартістю 965 784,00 гривень (дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривень), що у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинили тяжкі наслідки.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної, використання службовою особою влади, всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, а також інтересам юридичної особи.

Крім цього ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головний архітектор м. Ужгорода чітко розуміючи, що відповідно до генерального плану міста Ужгород, затвердженого рішенням XIX сесії IV скликання Ужгородської міської ради 04.06.2004 № 313, земельна ділянк з кадастровим номером :39:001:0135 розташована у зоні земель багатоквартирної житлової забудови та зони зелених насаджень загального користування будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч ч. 1 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 6, ст. 7, ч. 1 ст. 9, ст. 16, ст. 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 20, ст. 186-1 Земельного Кодексу України, п. 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 власноручно підписав та скріпивши відтиском печатки офіційний документ висновок Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, до якого були внесені неправдиві відомості у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо нового будівництва.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, що суперечить інтересам служби та законодавству, яке регулює містобудівну діяльність з використанням для цього свого службового становища, а саме у вчиненні злочинів, котрі охоплюються ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави, що спричинило тяжкі наслідки та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. 31.07.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, висновком за результатами проведення земельно-технічної експертизи, висновком експертизи за результатами проведення судової земельно-оціночної експертизи, проєктом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135; протокол огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, які відносяться до категорії тяжких злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

З огляду на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину який відносяться до категорії тяжких злочинів, орган досудового розслідування вважає, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та усвідомлюючи про неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик, на думку сторони обвинувачення має місце, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а також, те що злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України вчинений, службовою особою з використанням службового становища, який інкримінується останньому, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_4 від суду.

Також, наявний та обґрунтований ризик - незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, і в силу виконання своїх службових обов`язків, має широке коло знайомих, у тому числі і серед депутатського корпусу Ужгородської міської ради. У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені та не допитані як свідки працівники управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради які приймали участь у підготовці відповідних документів які обґрунтовують пред`явлену підозру ОСОБА_4 , а тому сторона обвинувачення, враховуючи службове становище відповідно до займаної посади підозрюваного не виключає можливості вчинення ним безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності спроб незаконного впливу на вказаних осіб, та інших учасників кримінального провадження, а також спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, існує ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме органом досудового розслідування на даний час не вилучено оригінал висновку Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, до якого були внесені неправдиві відомості у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо нового будівництва та інші документи, які обґрунтовують пред`явлену ОСОБА_4 підозру а саме проєкти рішень Ужгородської міської ради що стосуються даної земельної ділянки а також «Детального плану території, обмеженої вулицями вулицями Климента Тімірязєва, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Івана Сільвая, ОСОБА_10 та Стрільничної» які знаходяться у володінні Ужгородської міської ради, доступ до яких є необхідним для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду даного кримінального провадження.

Окрім іншого, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже у відповідності до вимоги про судимість останній вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері службової діяльності.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він перебуває на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, та набув статусу посадової особи місцевого самоврядування 5 рангу, має високі соціальні зв`язки серед населення та депутатського корпусу Ужгородської міської ради, раніше не судимий, обставини вчинення ним тяжкого злочину створюють йому тільки негативну репутацію.

Крім того, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається, зокрема, у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, такий розмір застави для підозрюваного ОСОБА_4 є недостатнім та нездатний повною міро забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в тому числі з корисливих мотивів, а також злочину в якому спричинено збитки державі на загальну суму 965 784,00 гривень (дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривень)

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує зазначений розмір.

За допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у такому підстав. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 раніше притягався до відповідальності. Щодо застави, то просив застосувати у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму, зокрема в межах спричиненої шкоди.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Ризики вважає ілюзорними, а подане клопотання передчасним. Свідки не встановлені. Доказу впливу на свідків немає. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, здійснює догляд за мамою. Просив обрати більш м`який запобіжний захід. Щодо застави вище вищого, то вважає недоречно. Підозра є необґрунтованою, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, один з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, висновком за результатами проведення земельно-технічної експертизи, висновком експертизи за результатами проведення судової земельно-оціночної експертизи, проєктом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135; протокол огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є одруженим, раніше не судимим, на утриманні має маму похилого віку..

Поряд з цим, суд звертає увагу на ті обставини, що у ОСОБА_4 наявні міцні соціальні зв`язки, а також те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що вчинений з корисливим мотивом, з використанням службового становища, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи фактичні обставини вчиненого злочину, особу підозрюваного, а також тяжкість можливого покарання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. У п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана норма визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність на утриманні у останнього мами похилого віку, дочки студентки, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, характер кримінального правопорушення, зокрема злочин, передбачений ч.2 ст. 364 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, спосіб вчиненого злочину: вчинений з корисливих мотивів, з використанням службового становища, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а тому вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити підозрюваному заставу, у розмірі - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн., оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

При визначені саме даного розміру застави, судом також враховано ті обставини, що у матеріалах справи відсутній обґрунтований цивільний позов до підозрюваного.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 год. 55 хв., 01.10.2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 09 год. 55 хв., 04.08.2025 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками по справі:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1