Номер провадження: 11-сс/813/1226/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000277 від 20.03.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000277 від 20.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та накладено арешт на об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» () із забороною користування, відчуження, розпорядження вказаним об`єктом та проведення його подальшого будівництва.

Цією ж ухвалою слідчого судді заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно об`єкту на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061 за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061 імовірно є об`єктом кримінально протиправних дій та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст.98 КПК України, у зв`язку із чим дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат посилається на відсутність об`єктивних даних, які б підтверджували, що майно на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, тобто є майном набутим кримінально-протиправним шляхом або предметом кримінального правопорушення.

Крім того, адвокат посилається на такі доводи:

- вказує про відсутність суті арешту майна, оскільки арештовано неіснуюче майно, яке ще не почали будувати;

- жодного доказу протиправного діяння з боку ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» не існує, земельна ділянка вже тривалий час на праві власності належить товариству, вільна від забудови і жодним чином не використовується для будівництва, проведення будівельних робіт не встановлювалось, експертом лише виміряно ділянку рулеткою; є фото та відеоматеріали, на яких зафіксовано лише паркан, сміття та трансформаторна підстанція ДТЕК;

- теперішні власники придбали товариство у жовтні 2024 року і проектна документація вже існувала більше року, ніхто її не узгоджував та не замовляв.

Крім того, представник власника майна просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання здійснено без виклику та без участі власника майна та його представника, про існування ухвали дізнались та отримали її копію 11.06.2025 року, після чого подано апеляційну скаргу.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржена.

Прокурор та представник власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали. При цьому, прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, просив відмовити в задоволенні скарги.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвоката ОСОБА_5 та прокурора.

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п.10 ч.1 ст.393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.

Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Статтею 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

За таких обставин, власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Згідно матеріалів судового провадження вбачається, що арешт накладено на майно ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД».

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених у ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник власника майна адвокат ОСОБА_5 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується строку звернення представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвоката ОСОБА_5 , із апеляційною скаргою, колегією суддів встановлене таке.

Відповідно до вимог ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Із оскарженої ухвали вбачається, що розгляд клопотання прокурора слідчим суддею здійснено 02.06.2025 року без виклику та без участі представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД».

У матеріалах судової справи відсутнє підтвердження про направлення чи вручення представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» копії ухвали слідчого судді.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник власника майна вказує, що про існування ухвали товариство дізналось та отримало її копію 11.06.2025 року. Матеріали судової справи на спростування вказаних доводів інформації не містять.

12.06.2025 року через систему «Електронний суд» в інтересах власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» адвокатом ОСОБА_5 подана апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, та її неможливо вважати законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/прокурора та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За змістом ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.173 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання прокурора про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК, прийняв його до розгляду та ухвалив передчасне рішення, яке не можна вважати законним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що СУ ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва прокурорів Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 20.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі матеріалів УСР в Одеській області ДСР НП України щодо внесення недостовірних відомостей службовими особами органів містобудування відносно забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1 з кадастровим номером :51:003:0061.

Із клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» () на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 0,136 га за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, кадастровий номер :51:003:0061, категорія земель землі оздоровчого призначення, цільове призначення для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд санаторія, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 101).

Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради на замовлення ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» складено та видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва № 01-06/8 від 10.02.2022 року «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», які затверджені наказом Департаменту №01-06/45 від 09.05.2023 року.

На підставі отриманих вихідних даних ПП «А-2» на замовлення ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» було розроблено проект вказаного будівництва, який наказом № 1-Б від 16.10.2023 року затверджено замовником.

Надалі, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 19.10.2023 року зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт серії ОД82.

Так, містобудівними умовами та обмеженнями передбачено, що проектування об`єкту «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1 повинно бути здійснено на нормативній відстані від житлових будинків, будівель і споруд розміщених на суміжних земельних ділянках, відповідно до вимог ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» з урахуванням нормативно, відстані до існуючих віконних отворів житлових будинків розмішених на суміжних земельних ділянках, будівель і споруд, та які орієнтовані на ділянку проектування, з додержанням санітарно-побутових розривів, з додержанням вимог ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги». Розділу 15 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування. Забудова територій», а також із додержанням вимог нормативної відстані до них проектуємого об`єкту, з виконанням вимог освітлення та інсоляції приміщень квартир зазначених будинків та будівель згідно з п.п. 10.1-10.4 Розділу 10 ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», та додержанням вимог ДБН В 2 5-28-2018 «Природне і штучне освітлення», згідно з вимогами ДСТУ-Н Б В.2.2-27:2010 «Будинки і споруди. Настанова з розрахунку інсоляції об`єктів цивільного призначення».

Однак, орган досудового розслідування вважає, що проведення будівництва з дотримання вказаних норм ДБН при намірах забудови згідно виданих Містобудівних умов та обмежень № 01-06/8 від 10.02.2022 року та розробленого проекту «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території» є технічно неможливим.

Зокрема, згідно отриманого у ході досудового розслідування висновку судового експерта № 14/25 від 22.05.2025 року зазначена у проектній документації, яка розроблена ПП «А-2», відстань від об`єкту будівництва до багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 3-Б, складає від 11.5 метрів до 17.7 метрів, що не відповідає вимогам п. 6.1.21 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», де зазначено, що між фасадами з вікнами багатосекційних житлових будинків заввишки 4 поверхи слід приймати 20 метрів (побутові розриви).

Також, відстань від об`єкту будівництва до будівлі паркінгу багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 3-Б складає 1 метр, що не відповідає вимогам таблиці 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», де протипожежна відстань між житловими та громадськими будинками повинна складати не менше 6 метрів».

Таким чином, прокурор стверджує, що проектна документація «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», а також намір цієї забудови ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» згідно виданих Містобудівних умов та обмежень № 01-06/8 від 10.02.2022 року не відповідають вимогам чинної містобудівної документації, нормативно-правовим актам у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам).

Орган досудового розслідування вважає, що проведення ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» забудови зазначеної вище земельної ділянки на підставі отриманих документів здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства України.

Прокурор вказує, що 22.04.2025 року слідчим за участю судового експерта проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :51:003:0061 за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1 під час якого зафіксовано початок проведення зазначених будівельних робіт.

Так, в органу досудового розслідування виникли підстави вважати, що проведення ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» забудови на земельній ділянці з кадастровими номером :51:003:0061 за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1 на підставі отриманих документів здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства України.

27.05.2025 року постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» () визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

28.05.2025 року прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» () із забороною користування, відчуження, розпорядження вказаним об`єктом та проведення будь-кому його подальшого будівництва.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що накладення арешту на вказаний об?єкт недобудови необхідний з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, забезпечення дієвості кримінального провадження, проведення подальших судових експертиз, а також зупинення проведення на земельній ділянці будівельних робіт всупереч установленого законом порядку.

Однак, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора не містить належного обґрунтування підстав та необхідності накладення арешту на вказане майно.

Так, у клопотанні прокурор просить накласти арешт на об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» ().

Водночас колегією суддів встановлено, що клопотання прокурора, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК, не містить відповідного зазначення наявності підстав та мети згідно ст.170 КПК та належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно.

У клопотанні прокурор вказує, що вказаний об?єкт недобудови з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території постановою слідчого від 26.05.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вказане майно є доказом злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Частиною 2 статті 171 КПК чітко визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та може бути застосований лише в порядку та на підставах визначених кримінальним процесуальним законодавством, та є не допустимим формальне посилання прокурора на необхідність накладення арешту майна, без зазначення на те належних підстав та без долучення відповідних підтверджуючих документів.

Слідчим суддею не враховано, що прокурор, звертаючись із клопотанням про накладення арешту вказує, що слідчим за участю судового експерта проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :51:003:0061 за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1.

Однак, прокурором не вказано в клопотанні та не долучено копії відповідної ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду цієї земельної ділянки. Тобто прокурором не підтверджено правомірність проведення слідчим такого огляду.

Далі, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до протоколу огляду від 22.04.2025 року, вбачається, що в ході проведення за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, судовим експертом зроблено відповідні заміри. Однак, згідно вказаного протоколу «нічого не виявлено» (а.с.57-63). Фото/відео фіксація проведення вказаної процесуальної дії прокурором до клопотання не долучалась.

Таким чином, доводи прокурора в клопотанні про те, що під час огляду земельної ділянки «зафіксовано початок проведення зазначених вище будівельних робіт», є не підтвердженим.

Колегія суддів звертає увагу, що фототаблицю долучено до висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/25 від 22.05.2025 року, однак її якість не надає повноцінно встановити дійсність початку проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці, часовий проміжок та суб`єкта їх проведення.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на об`єкт певної недобудови, прокурором має бути встановлено та доведено наявність об`єкта недобудови, на який прокурор просить накласти арешт, що дотримано не було.

Окрім цього, для встановлення наявності об`єкту незавершеного будівництва, має бути доведено, що це є частиною певного будівельного проекту, однак з протоколу огляду цієї інформації не вбачається.

Законом України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому» №2518-ІХ від 15.08.2022 року, визначені особливості цивільного обороту об`єктів незавершеного будівництва і майбутніх об`єктів нерухомості та спрямований на гарантування речових прав на такі об`єкти.

Вказаним Законом, зокрема визначені поняття майбутній об`єкт нерухомості, неподільний об`єкт незавершеного будівництва, об`єкт незавершеного будівництва, подільний об`єкт незавершеного будівництва тощо (п.6-9 ч.1 ст.1).

Майбутній об`єкт нерухомості - передбачена проектною документацією на будівництво складова частина подільного об`єкта незавершеного будівництва, яка після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта стане самостійним об`єктом нерухомого майна (квартира, гаражний бокс, інше житлове або нежитлове приміщення, машиномісце тощо). Майбутні об`єкти нерухомості поділяються на майбутні об`єкти житлової нерухомості (квартира, інше житлове приміщення тощо) та майбутні об`єкти нежитлової нерухомості (гаражний бокс, інше нежитлове приміщення, машиномісце тощо);

Об`єкт незавершеного будівництва - подільний об`єкт незавершеного будівництва та неподільний об`єкт незавершеного будівництва.

Неподільний об`єкт незавершеного будівництва - об`єкт нерухомого майна, який буде споруджено в майбутньому (будівля, споруда), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт та який не прийнято в експлуатацію, за умови що у складі такого об`єкта відсутні майбутні об`єкти нерухомості. Неподільні об`єкти незавершеного будівництва поділяються на неподільні житлові об`єкти незавершеного будівництва (об`єкти, які відповідно до класифікатора відносяться до будівель житлових) та неподільні нежитлові об`єкти незавершеного будівництва (об`єкти, які відповідно до класифікатора відносяться до будівель нежитлових та інженерних споруд) .

Подільний об`єкт незавершеного будівництва - об`єкт нерухомого майна, який буде споруджено в майбутньому (будівля, споруда), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт та який не прийнято в експлуатацію, за умови що у складі такого об`єкта проектною документацією на будівництво передбачено не менше двох майбутніх об`єктів нерухомості.

Окрім цього, прокурором не доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування за ч.1 ст.366 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів судового провадження вбачається, що до клопотання прокурором долучені копії документів, не завірені належним чином.

Таким чином, відсутність відповідних доказів на підтвердження наявності вказаного об`єкту недобудови перешкоджає суду переконатися, що він має будь-яке значення у якості речових доказів у кримінальному провадженні, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, тобто відповідати критеріям ст.98 КПК.

Колегія суддів звертає увагу, що необґрунтоване накладення арешту на майно може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників та володільців майна.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання прокурора не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності повної інформації в клопотанні щодо майна, на який прокурор просить накласти арешт та обґрунтування підстав та його мети.

На переконання апеляційного суду, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин, враховуючи недотримання прокурором вимог ст.171 КПК при зверненні з клопотанням, слідчий суддя повинен був керуватися вимогами ч.3 ст.172 КПК та мав повернути прокурору клопотання для усунення недоліків.

Крім того, колегією суддів встановлено окрему підставу для скасування оскарженої ухвали, а саме допущення слідчим суддею істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

02.06.2025 року, без виклику представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД», слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора та постановлено оскаржену ухвалу.

В матеріалах справи наявна лише заява прокурора, в якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Виклик інших учасників провадження судом не здійснювався.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису судом не здійснювалось з посиланням на ст. 107 КПК України, про що складена довідка секретарем судового засідання (а.с.97).

В оскарженій ухвалі слідчого судді вказано, що розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без виклику представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» з метою запобігання його відчуження, переоформлення та перетворення.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що огляд земельної ділянки органом досудового розслідування проводився 22.04.2025 року в присутності представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , клопотання про арешт майна прокурором було подано 28.05.2025 року, тобто більше ніж через місяць після проведення огляду, тому висновки слідчого судді щодо відчуження, переоформлення та перетворення об?єкту недобудови є сумнівними.

Таким чином, розглянувши клопотання прокурора про арешт майна без участі представника ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД», слідчим суддею допущено істотні порушення вимог КПК, не забезпечено право на доступ до правосуддя власника майна, права на захист та повноту судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Положеннями ч.1 ст.172 КПК визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Статтею 173 КПК передбачено питання, які слідчий суддя повинен врахувати, при розгляді клопотання про арешт майна.

Однією з основних засад кримінального провадження є закріплений у п.14 ч.1 ст.7 та ст.21 КПК доступ до правосуддя, що передбачає право на справедливий судовий розгляд і доступ до правосуддя кожному, зокрема і представника ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД», тобто майна щодо якого вирішується питання про арешт у кримінальному провадженні.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Забезпечення доступу до правосуддя має здійснюватися на всіх стадіях кримінального провадження. На кожній стадії мають бути роз`яснені права кожному учаснику провадження, в тому числі і третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна. Слідчий суддя, виходячи із завдань кримінального провадження, встановлених у ст.2 КПК, повинен забезпечити швидкий, повний і неупереджений розгляд клопотання слідчого в строки визначені ст.172 КПК.

Водночас під час розгляду слідчий суддя повинен забезпечити учасникам провадження, необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав, у тому числі вираження правової позиції, яка може мати вирішальне значення для справи.

Власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, має право надавати пояснення, заявляти клопотання тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання прокурора без участі представника ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД», не забезпечив права учасника провадження на доступ до правосуддя та права на захист, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.171 КПК, яка не була усунута слідчим суддею суду першої інстанції, в порядку ч.3 ст.172 КПК, та приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії досудового розслідування, строк якого ще не закінчився, що дає можливість прокурору усунути недоліки клопотання та повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, у разі існування для цього підстав.

У свою чергу, власник майна, на стадії усунення прокурором недоліків, не позбавлений можливості реалізувати своє право на надання органу досудового розслідування додаткових доказів на підтвердження законності проведення робіт на земельній ділянці та відсутності підстав вважати про існування дій, спрямованих на внесення недостовірних відомостей до містобудівної документації.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2025 року в кримінальному провадженні №0000277 від 20.03.2025 року, якою накладено арешт на об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» (), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на об`єкт недобудови «Нове будівництво Центру народної медицини з кабінетами лікарів, які займаються практикою за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, з благоустроєм земельної ділянки та прилеглої території», розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :51:003:0061, власником якого є ТОВ «АРТ-ТЕКСБУД» () повернути прокурору для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали, на протязі 72 (семи десяти двох) годин, з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати на адресу прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4