Провадження № 1-кс/643/3554/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000002 від 02.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова засобами поштового зв`язку надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2025, за ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи адміністрації Слобідського району Харківської міської ради діючи спільно із працівниками комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради та працівниками центру первинної медичної допомоги КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради та іншими медичними працівниками, організували злочинну схему перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою ухилення військовозобов`язаних від мобілізації у період дії воєнного стану.

Так, 10 відділом ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області отримано інформацію, що до вказаної протиправної діяльності за вищевказаних обставин причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив ряд протиправних дій спрямованих на видачу йому та його дружині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висновків лікарсько-консультаційної комісії, з внесенням до них недостовірних відомостей щодо порушення функцій організму, на підставі яких останні потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Після чого, громадяни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) на підставі висновків лікарсько-консультаційної комісії, виданих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оформили опікунство над вказаними особами та в подальшому безпідставно отримали відстрочку від мобілізації у період дії воєнного стану.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом останнього часу самостійно виїжджали за кордон, без супроводу постійного доглядача, самостійно ведуть свій побут та проживають окремо від синів, які визначені їх опікунами.

Відповідно до п. 9 Наказу МОЗ № 407 від 09.03.2021 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» висновок ЛКК призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, або до структурного підрозділу, що визначений договором про співробітництво територіальних громад для вирішення питання призначення особі соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Відповідно до п. 61 Постанови Кабміну «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.

Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.

До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.

Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду: відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду; перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.

За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8). Вказаний акт є підставою для отримання відстрочки військовозобов`язаному, однак вказані документи стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не складались та рішення щодо надання відстрочки військовозобов`язаним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були прийняті без них на підставі недостовірних медичних документів.

18.06.2025 в період часу з 08 год 03 хв по 11 год 34 хв на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук від 28.05.2025 (справа 643/8416/25) проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в КНП «Міська поліклініка №3» ХМР, за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, каб. №70.

Так, в ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено:

1) медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 28 арк.

2) таблиця шкали оцінки можливості виконання ОСОБА_4 складних дій, на 1 арк.

3) таблиця шкали оцінки можливості виконання елементарних дій ОСОБА_4 на 2 арк.

4) медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 арк.

5) копія висновку №3147 про наявність хвороби і потребування соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на 1 арк.

6) копія шкали оцінки можливостей виконання елементарних дій ОСОБА_5 на 2 арк.

7) копія таблиці шкали оцінки можливостей виконання складних дій ОСОБА_5 на 1 арк.

Вилучені під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 предмети, речі та документи містять інформацію, яка має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, можуть мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

18.06.2025 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, обставини виявлення та вилучення вказаних речей та документів в ході проведення обшуку у приміщенні за місцем розтушування КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради, є конкретними фактами, підтверджуючими право власності КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради на вказане майно.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Прокурор, представник власника майна та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

25.06.2025 до суду від представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про те, що вона з матеріалами справи ознайомилася та просить проводити розгляд справи без її участі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2025, за ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду поштою 19.06.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2025 з метою збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради, за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, каб. № 70, майно, а саме:

1) медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 28 арк.

2) таблиця шкали оцінки можливості виконання ОСОБА_4 складних дій, на 1 арк.

3) таблиця шкали оцінки можливості виконання елементарних дій ОСОБА_4 на 2 арк.

4) медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 арк.

5) копія висновку №3147 про наявність хвороби і потребування соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на 1 арк.

6) копія шкали оцінки можливостей виконання елементарних дій ОСОБА_5 на 2 арк.

7) копія таблиці шкали оцінки можливостей виконання складних дій ОСОБА_5 на 1 арк.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10