Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/353/25
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Ружинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз Сквирським районним судом за ст. ст.185 ч.3, 162 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано з 10.04.2018 до 28.08.2019 день за день, зараховано в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13.10.2019 до 13.05.2021 - день за день, звільнений умовно-достроково 19.04.2022 на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2022 згідно ст.81 КК України, невідбутий термін 4 місяці 15 днів, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, а також 25.02.2025 Ружинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, ( станом на 27.03.2025 даний вирок не набрав законної сили),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Реалізуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , який усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_4 , яка на той час сиділа на дивані прикриваючи руками своє обличчя, схопив в праву руку металевий совок та умисно наніс ним удари в область тім`яної ділянки голови та правого передпліччя ОСОБА_4 .
В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани голови та садна правого передпліччя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст.125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в заподіянні легких тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, відповідно до якої повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні, не є військовослужбовцем.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання відповідно до ст.ст. 61, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу обставину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше судимий, висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти протиправні дії, разом із цим, розкаюється у вчинені кримінального правопорушення.
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді громадських робіт строком у 200 годин. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним в майбутньому нових подібних кримінальних правопорушень.
Зважаючи нате, що вироком Ружинського районного суд Житомирської області від 25 лютого 2025 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, суд, призначаючи остаточне покарання, застосовує правила, передбачені статтями 71, 72 КК України, та до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк один рік. За положеннями пункту 4 ч.1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, а тому 200 годин громадських робіт у перерахунку відповідатимуть 25 дням обмеження волі.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302,373-374,382,392- 395, КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ружинського районного суд Житомирської області від 25 лютого 2025 року за ч. 2 ст. 125 КК України, та застосувати правила п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, враховуючи правила складання покарань, призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік та двадцять п`ять днів.
Строк відбування покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік в установі відбування покарання - виправному центрі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання на виконання вироку Ружинського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1 .