Справа № 307/578/25
Провадження № 1-кс/307/371/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

13 червня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна клопотання слідчого слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000101, відомості про яке 17 лютого 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2025 року слідчий слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що статтею 1 Закону України «Про оборону України» та статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Так, невстановлена органом досудового розслідування особа за попередньою змовою та в групі спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з неодноразовим продовженням такого, та який продовжував діяти на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, взяв участь у організації спроби незаконного перетину кордону України громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_3 , через державний кордон України з Румунією. Так, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на початку лютого місяця 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, домовившись з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_4 , про організацію незаконного перетину державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску свідка ОСОБА_10 за грошову винагороду в сумі 17 000 доларів США, у зв`язку з чим, ОСОБА_11 07 лютого 2025 року, знаходячись в м. Сокаль, Львівської області, Україна, більш точної адреси не встановлено, залишив по вказівці невставленої особи біля одного з дорожніх знаків в якості передоплати грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 07 лютого 2025 року становило 373 407, 30 гривень. Після чого невстановлена наразі органом досудового розслідування особа за допомогою месенджера «WhatsАрр» зв`язалась зі свідком ОСОБА_10 та почала надавати вказівки з приводу його перетину. 10 лютого 2025 року близько 13:00 год. свідку ОСОБА_10 зателефонувала на месенджер «WhatsАрр» невстановлена особа жіночої статі та надала вказівку приїхати до станції метро «Теремки», що розташована в м. Київ, на проспекті Академіка Глушкова, що свідок і зробив, та того самого дня близько 14:00 год. його з даної станції забрала невідома особа жіночої статі на автомобілі марки «ТОYОТА», моделі «Коrola», державний номерний знак невстановлений, та в подальшому доставила свідка ОСОБА_10 до с. Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області, Україна, до будинку, який наразі органом досудового розслідування невстановлений, у зв`язку з чим, ОСОБА_11 того самого дня по вказівці невстановленої особи залишив на тому самому місті в м. Сокаль, Львівської області, Україна, остаток обумовленої оплати в сумі 8 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10 лютого 2025 року становило 331 786, 40 гривень. 12 лютого 2025 року невстановлена органом досудового розслідування особа, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення через державний кордон України, в ході телефонної розмови, використовуючи месенджер «WhatsАрр» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 зі свідком ОСОБА_9 домовився на організацію незаконного переправлення через державний кордон України свідка ОСОБА_9 , при цьому надав вказівку останньому про прибуття його до м. Ужгород, Закарпатської області, Україна, та заселення його до готелю «Прага», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Верховинська, 38, Закарпатської області, Україна, що ОСОБА_9 і зробив 15 лютого 2025 року, та після виконання свідком даних вказівок невстановлена особа надала вказівку свідку на перерахування грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15 лютого 2025 року становило 125 398, 80 гривень, в якості передоплати за свої послуги на криптогаманець «НОМЕР_7», що свідок ОСОБА_9 15 лютого 2025 року і зробив за допомогою свого криптогаманця. 15 лютого 2025 року о 18:55 год. свідок ОСОБА_9 по вказівці невстановленої наразі органом досудового розслідування особи покинув приміщення готелю «Прага» та сів до попередньо замовленого невстановленою вище вказаною особою автомобіля марки «Skodа», державний номерний знак « НОМЕР_2 », за кермом якого був ОСОБА_12 , та який почав рух в сторону АЗС «БРСМ», що розташоване в с. Верхній Коропець по вул. Мукачівська, буд. 1 «в», Мукачівського району, Закарпатської області, Україна, де зупинився навпроти вказаної АЗС та забрав свідка ОСОБА_10 , якого на вказане місце доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на невстановленому наразі органом досудового розслідування транспортному засобі з с. Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області, Україна, та ОСОБА_12 продовжив рух в сторону околиці с. Стеблівка, Хустського району, Закарпатської області, Україна, де, зупинившись, надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пересісти до автомобіля марки «ТОYОТА», державний номерний знак « НОМЕР_3 », за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , який, будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками, під час спілкування з ними та очікування наступного транспортного засобу надав їм вказівку викинути наявні при них особисті речі на місці очікування в автомобілі ОСОБА_5 .. В ході перебування свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в автомобілі «ТОYОТА», державний номерний знак « НОМЕР_3 », невстановлена органом досудового розслідування особа за допомогою листування у месенджер «WhatsАрр» надав вказівку свідку ОСОБА_9 надіслати решту суми за надані йому послуги на вище описаний криптогаманець в розмірі 7 800 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15 лютого 2025 року становило 326 036, 88 гривень, які свідок ОСОБА_9 і зробив за допомогою свого криптогаманця, після чого за вказівкою даної особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимкнули належні їм мобільні телефони та в цей момент до них під`їхав автомобіль марки «Меrcedes-Веnz», з номерним знаком « НОМЕР_4 », за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , який, будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками та пасажиркою на передньому сидіння ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою АДРЕСА_1 , після чого свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_5 пересіли до автомобіля марки «Меrcedes-Веnz» та водій ОСОБА_8 почав рух в сторону с. Драгово, Хустського району, Закарпатської області, Україна, де на околиці с. Драгово надав вказівку свідкам пересісти до іншого автомобіля, який їх очікував за проханням ОСОБА_8 , а саме: автомобіль марки «BMW», номерний знак « НОМЕР_5 », в якому знаходились троє невстановлених наразі органом досудового розслідування особи. Так, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на виконання вказівки ОСОБА_8 пересіли до автомобіля марки «BMW», після чого водій розпочав свій рух в сторону буд. АДРЕСА_5 , куди під`їхав близько 23:45 год. 15 лютого 2025 року, після чого невстановлена особа вийшла з вказаного автомобіля та надала вказівку свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідувати за ним до будинку, де, зайшовши в середину, завів останніх до підвального приміщення та надав вказівку очікувати на даному місці до ранку, а сам відправився на другий поверх будинку для відпочинку. 16 лютого 2025 року близько 04:00 год. невстановлена органом досудового розслідування особа зайшла до кімнати, де відпочивали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та надав їм вказівку виходити з будинку, що останні і зробили, та на вулиці біля будинку сіли до автомобіля «Меrcedes-Веnz», з номерним знаком « НОМЕР_4 », за кермом якого перебував ОСОБА_8 , який разом зі свідками розпочав рух до будинку АДРЕСА_1 , де їх вже очікував ОСОБА_5 та невстановлена наразі органом досудового розслідування особа чоловічої статі, на обличчі якої була одягнена балаклава, та яка надала вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідувати за ним до будинку, розташуватися в даному будинку та очікувати подальших вказівок. Того самого дня близько 14:00 год. дана невстановлена особа надала свідкам гідрокостюми та наказала одягнути їх, крім цього, дана особа о 18:00 год. забрала від ОСОБА_9 мобільний телефон та надала вказівку ОСОБА_10 вийняти сім-карту з належного йому мобільного телефону. Того самого дня, ввечері, точної години органом досудового розслідування не встановлено, вказана вище невстановлена особа з іншою наразі невстановленою особою чоловічої статі, на обличчі якої була одягнена балаклава, надали вказівку свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виходити на вулицю та сідати до невстановленого наразі органом досудового розслідування автомобіля марки «Меrcedes-Веnz», за кермом якого знаходилась невідома особа чоловічої статі, на обличчі якого була одягнена балаклава, та після того як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли до даного автомобіля, невстановлена особа повернула свідку ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон, на екрані якого була увімкнена навігаційна карта із введеними попередньо геоданими маршруту руху, який починався від ресторану «Колиба», що по вул. Головна в с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, куди їх і доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на автомобілі марки «Меrcedes-Веnz» та надала вказівку свідкам виходити з автомобіля та рухатись згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_9 17 лютого 2025 року близько 00:35 год. свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час слідування згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_9 , на відстані близько 100 метрів до державного кордону України, в напрямку 277 прикордонного знаку, при спробі незаконного перетину державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділення інспекторів прикордонної служби «Грушово» було затримано. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто, у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів. 10 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків, протоколами проведення слідчого експерименту, протоколом проведення впізнання особи та предметів за фотознімками, матеріалами виконання доручення працівниками оперативно-розшуковому відділу НОМЕР_6 окремого прикордонного загону та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, так як усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, має реальні можливості покинути територію Закарпатської області з цією метою та переховуватись на території України, не виключена також можливість, що обвинувачений може покинути територію України як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами, позаяк обізнаний з методами і способами незаконного перетинання кордону України з Румунією; ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, позаяк такі ще не допитані у ході судового розгляду, у тому числі на невстановлених органом досудового розслідування осіб, які причетні до незаконного переправлення осіб через Державний кордон України; може вчинити інше кримінальне правопорушення, і враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері організації незаконного перетину кордону та у подальшому може продовжити протиправну діяльність, вину не визнає і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань. Відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах судового розгляду. Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, позаяк ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000899, де він обвинувачується у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та злочин, у якому він обвинувачується у даному кримінальному провадженні, він вчинив під час дії запобіжного заходу у вигляді застави. Крім цього, відносно ОСОБА_5 на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, де він обвинувачується у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та 14 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про рецидив кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні з вимогами клопотання не згідний, вину не визнав та просить відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з обмеженням волі та свободи пересування з тих підстав, що він позитивно характеризується по місцю проживання, вчасно прибуває за викликом слідчого та суду, сприяє розслідуванню кримінального провадження та є зразковим сім"янином.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, розпочатого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 17 лютого 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101.

10 червня 2025 року слідчим слідчого відділення Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яким ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та яке вручено підозрюваному ОСОБА_5 особисто 10 червня 2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину) НОМЕР_6 прикордонного загону від 17 лютого 2025 року; відповіддю про виконання доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, згідно якої прикордонним оперативно-розшуковим відділом головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_6 прикордонного загону проведено комплекс заходів про причетність до підготовки організації незаконного переправлення осіб, громадян України призивного віку, яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі території України; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2025 року, протоколом огляду відео із камер-спостереження з довідкою про маршрут руху транспортного засобу та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обгрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об"єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86 парашраф 32). Обгрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть для винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши в сукупності встановлені органом досудового розслідування на час розгляду клопотання факти та докази, приходить до переконання, що ОСОБА_5 міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатні дані, що свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто, у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обгрунтованої підозри та доказів у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий та відносно якого на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебувають два обвинувальні акти, у яких він підозрюється у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що свідчить про рецидив злочинів та систематичність зайняттям організацією незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України, та ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000899 про його обвинувачення у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також позитивну характеристику, наявність міцних соціальних зв`язків, сімейний стан та наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність постійного місця роботи, також його вік, стан здоров`я, та ті обставини, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який характеризується підвищеною суспільною небезпекою в умовах воєнного стану та мобілізації, коли Україна потребує захисту свого суверенітету та суспільства у цілому, коли країна знаходиться в умовах військової агресії ворога та під загрозою перебуває життя кожного її громадянина, та приходить до висновку про існування на час розгляду клопотання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, що обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення у справах «Ідалов проти Росії»; «Гарицький проти Польщі»; «Храїді проти Німеччини»). В той же час сама вірогідність бути засудженим у майбутньому може бути тим фактором, який спонукатиме підозрюваного до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Також ОСОБА_5 може незаконно впливати свідків з метою зміни ними показів на його користь. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Разом з тим, у цьому провадженні існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки докази у кримінальному провадженні в повному обсязі не зібрано, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Також ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення щодо організації незаконного перетинання громадян України через державний кордон України у період дії військового стану та заборони виїзду чоловіків у віці 18-60 років.

Вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним ризикам.

При цьому, суд зауважує, що ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім обставин, зазначених у ст. 184 КПК України, містить виклад обставин, які свідчать про заявлений ризик, який виправдовує обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину та бере до уваги ті обставини, що в Україні діє заборона залишення її меж чоловіками призовного віку, яку проігнорував підозрюваний, цим самим сприяючи двом особам в ухиленні від мобілізації в умовах воєнного стану, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , а тому, з врахуванням положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий стан, сімейний стан, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, що вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за обставин викладених в письмовому повідомленні про підозру, яке долучено до матеріалів клопотання, а також наявність вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшла до висновку, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, крім того, досудове слідство триває, не всі докази зібрані, не всі фігуранти кримінального правопорушення ідентифіковані, а тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 300 (Трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400?, 00 (Дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень, що на даному етапі досудового розслідування буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та не буде завідомо непомірним для нього.

Щодо доводів прокурора про невизначення розміру застави ОСОБА_5 з тих підстав, що до нього вже обирався запобіжний захід у вигляді застави і такий був ним порушений, то слідчий суддя звертає увагу на ті обставини, що такий запобіжний захід як застава ОСОБА_5 обирався у іншому кримінальному провадженні.

Окрім цього, відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000101, відомості про яке 17 лютого 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (Шістдесяти) днів із визначенням розміру застави.

Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_5 негайно в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання з 17 години 00 хвилини 13 червня 2025 року.

Строк дії ухвали до 17 години 00 хвилини 09 серпня 2025 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , передбачених КПК України обов`язків у розмірі 300 (Трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 908 400?, 00 (Дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання слідчому СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки застосовуються на строк не більше двох місяців із дня винесення ухвали, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 194 КПК України.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію, і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Тячівського районного суду Закарпатської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 важається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ..

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 год. 00 хв. 16 червня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1