Справа 556/888/25
Номер провадження 1-в/556/182/2025
У Х В А Л А

Іменем України

15.05.2025 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, клопотання про виключення дисциплінарних стягнень з особової справи - засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сизрань російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працюючого, одруженого, освіта середня, раніше не судимого.

Засудженого 24.06.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 307 ч.2, 69, 311 ч.2, 313 ч.2, 317 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Зараховано у строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 02.02.2018 по 05.02.208 та з 12.09.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06.07.2021 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 21.02.2022 ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06.07.2021 скасовано - та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Знову засуджений 29.06.2022 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 06.03.2023 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 залишено без змін.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.07.2023 остаточне покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 ОСОБА_6 призначено за правилами ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, -

в с т а н о в и в:

До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про виключення дисциплінарних стягнень з особової справи, які погашені в установленому законом порядку. Клопотання мотивує тим, що враховуння стягнень, отриманих у СІЗО, при оцінці поведінки після засудження суперечить принципу презумпцій невинуватості та може не справедливо впливати на процес ресоціалізації, перешкоджати отриманню більш м`якого режиму утримання або рогляду питання про умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив задоволити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Засуджений фактично оскаржує постанови начальника установи виконання покарань, тобто суб`єкта владних повноважень, що не передбачено на стадії виконання вироків.

Заслухавши пояснення засудженого, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, засуджений: 24.06.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 307 ч.2, 69, 311 ч.2, 313 ч.2, 317 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06.07.2021 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 21.02.2022 ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06.07.2021 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Знову засуджений 29.06.2022 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 06.03.2023 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 залишено без змін.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.07.2023 остаточне покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 ОСОБА_6 призначено за правилами ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.09.2019 року. Під час тримання в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» порушував встановлений режим утримання, за що накладено 9 дисциплінарних стягнень.

Початок строку відбування кримінального покарання 12.09.2019 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 12.03.2027 року.

З 29.03.2023 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». Раніше допустив десять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Має шість заохочень.

Відповідно до частини першої статті 1 Кримінально-виконавчого Кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Статтею 5 КВК України визначено, що кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Відповідно до частини 1 статті 9 КВК України, засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Частиною 2 статті 9 КВК України встановлено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Статтею 107 КВК України визначено права і обов`язки засуджених до позбавлення волі.

Статтею 131-1 КВК України, визначено поняття дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно статті 135 КВК України, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

І як зазначено в частині 7 статті 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

За встановлених обставин, засуджений ОСОБА_4 фактично оскаржує постанови начальника установи виконання покарань, тобто суб`єкта владних повноважень, про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

А як зазначено в ч.ч.1-2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Таким чином, вказана категорія справ розглядається в порядку позовного провадження, а не на стадії виконання вироків, передбаченої ст.ст. 537-539 КПК України.

На підставі вище викладеного, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про виключення дисциплінарних стягнень з особової справи, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою чи відбуває покарання у вигляді позбавлення волі протягом 7 днів з часу отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1