Справа № 203/5362/25
Провадження № 1-кс/0203/3312/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 24 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000070 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, із вищою медичною освітою, яка не заміжня, малолітніх неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, працює в КНП Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9» на 0,5 ставки сімейним лікарем, на 0,25 ставки завідувачем відділення, на 1 ставку лікарем-психіатром та в ТОВ «Медичний центр «Добра Надія» на 0,15 ставки лікарем-наркологом, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2025 року під наглядом Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваної в тяжкому кримінальному правопорушенні, яке виразилось в незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, кваліфікованого за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваної 11 серпня 2025 року об 11 год. 30 хв. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваної тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно неї покарання у вигляді реального позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що притягується до відповідальності за скоєне з ознаками тяжкого злочину у сфері незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також беручи до уваги введений на території України воєнний стан, у разі не застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, остання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб втечі та покинути як територію Дніпропетровської області, так і територію України. Крім того, оскільки під час досудового розслідування не встановлені всі співучасники кримінального правопорушення, а також не відшукані всі речові докази, які необхідні для повного та всебічного досудового розслідування та які можуть бути приховані в інших місцях, підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім того, враховуючи те, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , зокрема, ґрунтується на показах свідків, а також той факт, що останній відомі їх анкетні дані, є ризик того, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана може незаконно впливати на свідків, з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень. За таких обставин, з урахуванням викладеного, жоден з більш м`яких запобіжних заходів окрім як тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували тим, що підозра є явно не обґрунтованою, оскільки Товариство має ліцензію на здійснення діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, тоді як підозрювана, будучи фаховим лікарем призначала препарати згідно наявних медичних документів про стан здоров`я, що виключає наявність складу кримінального правопорушення. Крім того, ризики за ст. 177 КПК України недоведені і грунтуються на припущеннях, оскільки окрім тяжкості покарання ризик переховування нічим не підтверджений, тоді як підозрювана раніше не судима, має постійне місце роботи, місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки і виключає ризик переховування. Окрім цього, підозрювана за станом здоров`я потребує постійного лікування, тому перебування під вартою край негативно відобразиться як на її стані здоров`я, так і на репутації лікаря. Також, підозрювана жодним чином не може впливати на докази у справі, оскільки такі вилучені, а про інші, невіднайдені, ні слідчим, ні прокурором не заявлено. Так само, недоведений ризик впливу на свідків, оскільки жодних дій з приводу контакту з такими свідками суду не представлено, а ряд свідків їй взагалі не відомий, тому враховуючи викладені обставини сторона захисту клопотала про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час. Окремо захисник звертав увагу на майновий стан підозрюваний з офіційно підтвердженими джерелами доходу, який за жодних обставин не дозволить внести заявлену стороною обвинувачення суму застави у 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який прокурором навіть в засіданні нічим не вмотивований, проте такий розмір застави робить запобіжний захід завідомо безальтернативним.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваної та її захисника, дослідивши додані до клопотання докази, а також матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину у сфері незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за який санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

11 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, вона добровільно, умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншими співучасниками злочину, прийняла пропозицію від ОСОБА_7 щодо створення та організації діяльності закладу охорони здоров`я, у якому під виглядом проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічним та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, буде здійснюватися за грошові кошти реалізація наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), після чого ОСОБА_7 було розподілено серед усіх співучасників ролі, де ОСОБА_4 , яка має медичну освіту та є медичним працівником відведено роль прикриття незаконної діяльності щодо незаконного збуту наркотичного засобу шляхом організації та контролю за проведенням замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, що мало виражатися в прийнятті рішень про проведення такої терапії, ведені медичних карток «пацієнтів» та журналів обліку видачі препаратів, а також безпосередньої передачі особам наркотичного засобу, за умови попередньої сплати грошових коштів.

Так, реалізуючи умови злочинної змови, ОСОБА_8 зареєстрував рішення єдиного засновника №1/2023 про створення ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» із статутним капіталом 100 000 грн. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, просп. Гімназичний, буд. 20, після чого 11 жовтня 2023 року товариство отримало ліцензію №1006/23/М на провадження медичної практики за напрямками «Психіатрія. Наркологія. Організація і управління охороною здоров`я». Далі джерелом постачання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, для його подальшого збуту за грошові кошти, ОСОБА_7 було обрано ОКП «Фармація», з яким від імені директора ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» укладено договори на поставку наркотичних засобів та психотропних лікарських засобів. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які працювали в ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» за сумісництвом та позмінно, виконуючи відведені ролі, в порушення вимог Порядку № 200, без встановлення діагнозу залежності від опіоїдів згідно з МКХ-10: F11.2 «Синдром залежності»; без перевірки факту отримання пацієнтом лікування в іншому закладі охорони здоров`я; без проведення тесту сечі на наявність в організмі пацієнта інших наркотичних засобів ніж ті, що призначені лікарем; без дотримання умов щодо можливості видачі препаратів безпосередньо з місця надання замісної підтримувальної терапії для їх самостійного прийому в амбулаторних умовах; без періодичної, але не рідше одного разу на 30 діб, проведення перевірки залишків препарату; безпосередньо передавали особам, які сплатили грошові кошти, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.

Так, 29.04.2025, приблизно об 11.40 годині, ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Гімназичний, 20 отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, 1 200 грн. за надання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, а ОСОБА_12 передала і таким чином збула ОСОБА_11 в 5 заводських блістерах 50 (п`ятдесят) таблеток, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 1,0864 г.

Крім того, 05.07.2025, приблизно о 10.45 годині, ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Гімназичний, 20, отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, 1 200 грн. за надання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон, а ОСОБА_4 , передала і таким чином збула ОСОБА_11 в 5 заводських блістерах 50 (п`ятдесят) таблеток, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 1,1200 г.

Таким чином, група осіб, у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та під керівництвом ОСОБА_7 , у приміщенні ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Гімназичний, 20, за попередньою змовою групою осіб здійснювали незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб фактичними даними протоколів допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , документів про створення та реєстрацію господарського товариства ТОВ «Медичний Центр «Добра Надія» з занесенням доліцензійного реєстру МОЗ 10 березня 2023 року, наказу Дніпропетровської ОВА від 21 січня 2025 року № 46/0/197-25 «Про розподіл лікарських засобів для проведення замісної підтримуючої терапії, закуплених за кошти Глобального фонду для боротьби зі СНІДом, туберкульозом та малярією і надходять на безоплатній основі у вигляді гуманітарної та благодійної допомоги в межах програми ЗПТ», протоколами НСРД (зокрема, контролю візуального спостереження за річчю, контролю за вчиненням злочину, -аудіо, -відеоконтролю особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, зняття інформації з електронних інформаційних систем мобільних додатків), що сукупно з протоколами огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів ОСОБА_11 від 29 квітня 2025 року, 05 липня 2025 року, протоколами огляду та добровільної видачі від 29 квітня 2025 року та 05 липня 2025 року, та висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, складених експертами Дніпропетровського НДЕКЦ 07 травня 2025 року, 18 липня 2025 року, викривають роль ОСОБА_4 у поставленій їй за вину злочині.

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів збуту за попередньою змовою групою осіб наркотичного засобу метадону, що є причиною виникнення підозри, які за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Відповідно, прокурором наведені вагомі докази викриття ОСОБА_4 , внаслідок чого належить визнати доказаним існування «обґрунтованої підозри» для застосування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного, дійсно може заохочувати сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, внаслідок чого заінтересованість підозрюваної у справедливому судовому розгляді з доведенням своєї непричетності до події злочину на цій стадії провадження, дійсно, може істотно зменшувати ризик втечі, але з іншого боку ще більше спокушає до незаконного впливу на свідків, заявника та іншого перешкоджання з`ясуванню істини у кримінальному провадженні, істотно підвищуючи ризики таких дій з метою штучного створення доказів на свій захист, що свідчить про доведеність ризиків за п.2 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за п.п.1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваної в інкримінованому злочині підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами затримання особи «на гарячому», а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, підозрюваної, яка не має, як чоловіки під час воєнного стану, заборони на перетин державного кордону України, не має осіб на утриманні, сім`ї, інших факторів, які б утримували за місцем мешкання, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання, роботи, не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, користуючись своїми зв`язками серед лікарів та пацієнті, може самостійно або через інших осіб знищити сховати чи спотворити речі та документи, що мають значення для досудового розслідування, доступ до яких у органу досудового розслідування на даний час відсутній, проте щодо яких підозрювана обізнана про їх місце та значення для викриття незаконно діяльності, в тому числі і щодо невстановлених співучасників.

Доведеним є й ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення до надання завідомо неправдивих показів, а також впливати на інших свідків, які ще не встановлені та не допитані, що, як наслідок, потягне за собою можливість уникнення підозрюваною ОСОБА_4 кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків, які вже допитані під час досудового розслідування, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваної відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, знищення, спотворення доказів, впливу на інших учасників кримінального провадження слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 56 днів в межах строків досудового розслідування з дня постановлення ухвали по 07 жовтня 2025 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваної в умовах попереднього ув`язнення відсутні, оскільки подані стороною захисту медичні документи про успішне лікування за встановленим діагнозом з подальшим підтриманням стану здоров`я амбулаторно з перебуванням в реєстрі у лікаря-психіатра з березня 2020 року, таких висновків слідчого судді не спростовують.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» складає з 01 січня 2025 року від 60 560 до 242 240 гривень.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, зважаючи на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, спосіб вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, його майновий стан і розмір доходів, підтверджений довідками про доходи з місця роботи лікарем за даними яких у 2025 році підозрювана отримала дохід у 239 257,58 грн., у 2024 році 161 490,06 грн., з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, є необхідним визначити розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, тобто такий, що не перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у мінімальному розмірі 20 (сто шістдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560, 00 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, зупинення її злочинної діяльності, тоді як більший розмір застави у 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 514 000,00 грн. прокурором під час розгляду клопотання не доведений.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 24 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000070 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 56 днів, тобто до 07 жовтня 2025 року.

Визначити строк дії ухвали до 07 жовтня 2025 року.

ОСОБА_4 , може бути звільнений під заставу 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) гривень, тобто 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали до 07 жовтня 2025 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків збройної агресії окупаційних військ Російської Федерації у м. Кам`янське, авіаударів, чи у випадках зумовлених необхідністю врятування життя чи запобіганню загрози здоров`ю підозрюваної, в тому числі пов`язані з переміщенням до бомбосховищ, а також до медичних закладів;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця роботи та свого місця перебування;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрювану ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти вважати такою, до якої у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваною покладених на неї за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 18 серпня 2025 року о 17:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1