Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1572/25
Номер провадження 1-кс/530/412/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні №0000190 від 06.08.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні №0000190 від 06.08.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 посилається на те, що 05.08.2025 до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло телефонне повідомлення інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про те, що 05.08.2025 на автодорозі «Н-12 Суми Полтава» поблизу с. Карабазівка Полтавського району Полтавської області, було зупинено автомобіль «FOTON» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки документів в якого виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.04.2015, з явними ознаками підроблення.

06.08.2025 за даним фактом дізнавачем СД ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області розпочате кримінальне провадження №0000190 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

05.08.2025 дізнавачем сектору дізнання ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події, а саме: території узбіччя автодороги «Н-12 Полтава-Суми» поблизу с. Карабазівка Полтавського району Полтавської області, в ході якого ОСОБА_5 на законну вимогу працівників Національної поліції надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , видане 22.04.2015 ТСЦ 5341, з відкритими категоріями «A1, A, B1, B, C1, C, D1, D», яке під час огляду тимчасово вилучене та поміщене до одного прозорого сейф-пакунку з написом «Національна Поліція України» інвентарний номер «ВУМ 2015585», після чого вилучене до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

В ході огляду місця події, на запитання дізнавача, що це за документ, ОСОБА_5 відповів, що дане посвідчення водія він отримав навесні 2015 року, а саме під час здачі іспитів у ТСЦ 5341 та використовував його до 05.08.2025.

06.08.2025 вищезазначене тимчасово вилучене посвідчення водія визнано постановою дізнавача речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000190.

06.08.2025 постановою дізнавача по кримінальному провадженні призначено проведення технічної експертизи документів, з метою встановлення можливого факту підроблення вищезазначеного посвідчення водія.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 22.04.2015 ТСЦ 5341, з відкритими категоріями «A1, A, B1, B, C1, C, D1, D».

В судове засідання прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву в якій просив проводити розгляд без його участі, клопотання підтримує.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходе до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних з врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведені огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та речей вилучених з обігу.

У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення огляду до слідчого судді.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 3 ст. 237 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 05.08.2025 прокурором дотримано вимоги ст. 171 КПК України.

Так, клопотання прокурора подане у встановлений ч.5 ст. 171 КПК України строк.

Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.

Метою накладення арешту на майно є необхідність збереження вилучених речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, проведення з ними необхідних експертиз, та з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Згідно з ч.1ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, прокурором доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131,132,170 - 175,309,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні №0000190 від 06.08.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 05.08.2025 в ході огляду місця події узбіччя автомобільної дороги «Н-12 Полтава-Суми» поблизу с. Карабазівка Полтавського району Полтавської області, посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 22.04.2015 ТСЦ 5341, з відкритими категоріями «A1, A, B1, B, C1, C, D1, D».

Визначити місцем зберігання посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 22.04.2015 ТСЦ 5341, з відкритими категоріями «A1, A, B1, B, C1, C, D1, D» - матеріали кримінального провадження №0000190 до вирішення питання по суті.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надати особі яка зверталась з клопотанням, прокурору, власнику майна.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1