ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року (ЄРДР №0001415),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року в задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_10 відмовлено, водночас застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 вересня 2025 року включно з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту в нічний час з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішення захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 відмовити, або у випадку якщо суд прийде до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу, визначити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено, оскільки, стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрювану, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в заборонні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрювана ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не може запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Враховано судом і те, що ОСОБА_8 раніше не судима, є особою молодого віку, не заміжня, має постійне місце реєстрації, за яким наявні міцні соціальні зв`язки, де мешкає її матір пенсіонер, яка потребує догляду, її позитивні характеристики з місця роботи, однак, остання в даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить про її підвищену суспільну небезпечність, та наявністьризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та потерпілого, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя, без належного обґрунтування послався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу аніж домашній арешт в нічний час.

Твердження сторони захисту, що особисте зобов`язання зможе запобігти ризикам, визначеним у ст.177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені обставини, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також особу підозрюваної, вони є непереконливими.

Таким чином, доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання , як про це просить захисник.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ували слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 вересня 2025 року включно з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді