Справа № 405/451/24
провадження № 1-кс/405/1990/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду ум. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 24.02.2022, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Кропивницького від старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 24.02.2022 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , в обґрунтування якого слідчий вказав, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.02.2022 керував технічно-справним автомобілем «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить останньому, та здійснював рух за межами насаленого пункту по вул. Героїв України зі сторони м. Кропивницький у напрямку Олександрівського шосе (Кільцева дорога) на території Кропивницького району Кіровоградської області.

Продовжуючи рух далі, водій ОСОБА_5 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР, п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…. і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

У подальшому, близько о 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 рухаючись по другорядній автомобільній дорозі Т-12-21 сполученням с. Рівне - м. Кропивницький, наближаючись до нерівнозначного перехрестя з головною дорогою Олексанрівському шосе, маючи об`єктивну можливість у світлу пору доби своєчасно виявити їдучий справа-наліво транспортний засіб, який наближався до даного перехрещення проїзних частин, нехтуючи вимогами дорожнього знаку 2.1 ПДР («Дати дорогу») та елементарними вимогами п. 16.11 ПДР (п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху), продовжуючи рух прямо, не надав перевагу у русі автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР, водій ОСОБА_5 діючи самовпевнено, усвідомлював протиправність свого діяння та передбачав можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, свідомо допустив виїзд на головну дорогу, де на відстані 10,7 м до дальнього лівого краю дороги та 1,3 м до межі перехрестя автомобільних доріг, допустив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos», який здійснював рух зі сторони м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у напряму м. Полтава.

Тобто, грубе порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої: пасажир автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 296 від 28.03.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини з переламами ребер: правих 3,4,5,6 по середньо ключичній лінії, 6,7,8 по лопатковій лінії, з ушкодженням плеври (наявність рідкої крові зі згортками в праві грудній порожнині близько 1500 мл), крововиливом навколо переломів темно-червоного кольору; 2,3,4 по середньо ключичній лінії, без ушкодження плеври та з крововиливами навколо переломів. Тілесні ушкодження призвели до розвитку загрозливих для життя явищ та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітини з множинними переламами ребер, ушкодженням плеври та розвитком гемоторокса.

Водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1095 від 23.12.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми грудної клітки, переломи з 2по 12 ребра зліва, лівобічного післятравматичного пневмогемотораксу; закритої хребетної травми: перелому суглобової поверхні 2-шийного хребця справа з переходом на тіло; перелому лівого бокового відростку 3-го поперекового хребця; закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки. Вищезазначені тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до категорії ТЯЖКОГО ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть одного потерпілого та заподіяли тяжкі тілесні ушкодження іншому потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02.07.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не маючого на утриманні осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

02.07.2025 повідомлення про підозру вручено батькові ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також начальнику КП «Житлокомсервіс». Під час вручення повідомлення про підозру батько ОСОБА_8 повідомив, що його син перетнув державний кордон та перебуває в країні Канада.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що за даними системи «АРКАН» няавна інформація про перетин державного кордону 18.05.2022 у пункті пропуску Солотвино.

Крім того, інформація про перебування підозрюваного ОСОБА_5 за межами території України підтверджуються показами сусіда ОСОБА_9 .

Крім того, за місцем реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний ОСОБА_5 відсутній у період з 24.02.2022 по теперішній час, а за даною адресою проживає його батько ОСОБА_8 .

Також, до СУ ГУНП в Кіровоградській області надходив запит адвоката ОСОБА_10 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , де адвокат зазначає, що ОСОБА_5 виїхав за межі України та не може прибути для проведення слідчих дій.

В ході огляду вилученої інформації, що містить законом охоронювану таємницю та яка перебуває у володінні АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що до банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» підозрюваного ОСОБА_5 прив`язаний абонентський номер НОМЕР_3 , який було змінено у 2025 році та телефонний код якого відповідає країні Канада. Під час огляду вилученої кореспонденції встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 здійснював транзакції за допомогою банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» в місцях, IP-адреса яких, відповідає місцезнаходженню країни Канада.

Підозрюваний ОСОБА_5 не прибуває за викликом слідчого, на даний час переховується від органів досудового слідства та суду, вжитими розшуковими заходами встановити його місце знаходження не представилось можливим.

22.07.2025 винесено постанову про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з переховуванням останнього від органу досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких клопотання підтримав та просив задовольнити.

Отже, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінального правопорушенн, у зазначеному кримінальному провадження повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 24.02.2022; протоколом огляду місця ДТП, у якому зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, кінцеве розташування автомобілів, інша слідова інформація, стан дорожніх та погодних умов; показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив про обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме він водій автомобіля «Opel Astra», бачив як транспортний засіб «Пежо» сірого кольору на номерах Харківської реєстрації - НОМЕР_4 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 80 км/год. із боку м. Кропивницький, при цьому автомобіль «Ланос» червоного кольору, на номерах Кіровоградської реєстрації - ВА, рухався теж приблизно із швидкістю 80 км/год. по Кільцевій дорозі (Олександрівському шосе). При цьому, він бачив як автомобіль «Пежо» не зупиняючись перед виїздом на головну дорогу, продовжуючи рух далі, не надав переваги у русі автомобілю «Ланос», внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів на смузі руху автомобіля «Ланос», від удару даний транспортний засіб відкинуло в автомобіль «Opel Astra», який на той момент стояв на проїзній частині дороги автомобільної дороги Рівне-Кропивницький (Т-12-21), та не здійснював рух, із яким теж сталося зіткнення. Після чого автомобілі «Пежо» та «Ланос» відлетілі на праве узбіччя; впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого за фотознімками встановлено особу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дана особа перебувала на місці дорожньо-транспортної пригоди та свідку раніше невідома); показами свідка ОСОБА_12 , яка повідомила про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що автомобіль «Пежо» сірого кольору на номерах харківської реєстрації здійснював рух із м. Кропивницький, автомобіль «Ланос» червоного кольору рухався по Кільцевій дорозі (Олександрівському шосе). Після зіткнення автомобілі «Пежо» та «Ланос» відлетілі на праве узбіччя по напрямку їх руху. В автомобілі «Пежо» за кермом був чоловік приблизно віком 45-50 років, вона спілкувалася з ним особисто, адже він просив людей подзвонити на його номер телефону; впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 в ході якого за фотознімками встановлено особу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дана особа перебувала на місці дорожньо-транспортної пригоди та свідку раніше невідома, водій автомобіля «Пежо»); показами свідка ОСОБА_13 , яка повідомила про обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме вона була пасажиром автомобіля «Opel Astra», вона бачила як транспортний засіб «Пежо» сірого кольору на номерах Харківської реєстрації здійснював рух на великий швидкості із м. Кропивницький, при цьому автомобіль «Ланос» червоного кольору рухався теж з великою швидкістю по Кільцевій дорозі (Олександрівському шосе). А далі побачила, як дані автомобілі зіткнулися та їх відкинуло в автомобіль «Опель», що стояв на автомобільній дорозі Рівне-Кропивницький (Т-12-21), внаслідок чого відбулося зіткнення. В автомобілі «Пежо» за кермом був чоловік приблизно віком 45-50 років, анкетні дані він не повідомляв, проте вона спілкувалася з ним особисто; впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_13 , в ході якого за фотознімками встановлено особу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дана особа перебувала на місці дорожньо-транспортної пригоди та свідку раніше невідома); показами ОСОБА_6 , який повідомив про обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме він був водієм «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по об`їзній дорозі на території Кропивницького району Кіровоградської області у напрямку м. Кривий Ріг, автомобільна дорога називається Кропивницький - Платонове; із системи «Безпечне місто» отримана інформація про рух та маршрут транспортного засобу «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в м. Кропивницькому; інформацією регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області про державну реєстрацію транспортного засобу «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_6 , та його власника - відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 26.08.2020, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса в`їзд Машиністів, 5, м. Харків; деталізацією з`єднань абонентів SIM: ОСОБА_5 , який користується абонентським номером стільникового зв`язку НОМЕР_9 перебувала на місці дорожньо-транспортної пригоди в період часу з 15 год.10 хв. 24.02.2022 до 15 год. 40 хв. 24.02.2022; висновком судово-медичної експертизи № 296 від 28.03.2022, відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітини з множинними переламами ребер, ушкодженням плеври та розвитком гемоторокса; тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; висновком судово-медичної експертизи № 1095, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; висновок інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-22/2988-ІТ, відповідно до якого з технічної точки зору транспортний засіб «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_5 , на момент ДТП перебував у технічно-справному стані, пошкодження виникли у результаті ДТП; висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-22/2984-ІТ відповідно до якого з технічної точки зору транспортний засіб «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП перебував у технічно-справному стані, пошкодження виникли у результаті ДТП; висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-22/2982-ІТ відповідно до якого встановлено, що автомобіль «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_6 , передньою правою кутовою частиною кузова з передньою лівою кутовою частиною кузова автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_10 . На момент зіткнення повздовжні вісі автомобіля «Peugeot 2017, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_11 , один відносно одного розташовувались під прямим кутом, величину якого встановити не можливо; висновком експерта № 3927/23-27, відповідно до якої в розглянутій дорожній обстановці в причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться невідповідність вимогам дорожнього знаку 2.1 ПДР («Дати дорогу») та п. 2.3(б), 16.11 ПДР дії водія автомобіля «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; висновком експерта № 4014/23-27, відповідно до якого в причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться невідповідні вимогам дорожнього знаку 2.1 ПДР («Дати дорогу») та п. 2.3 (б) і 16.11 ПДР дії водія автомобіля Peugeot 207 ОСОБА_5 ; оглядом в транспортному засобі «Peugeot 207», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,в ході якого вилучено документи в папці (медична документація) на ім`я ОСОБА_5 та інші предмети.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» вказував, що « ..не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5 Конвенції, "обґрунтована підозра" означає наявність фактів чи відомостей, які б переконали об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення».

Враховуючи, що під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому підозра від 02.07.2025 є обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає застосуванню з урахуванням особи підозрюваного, його дій направлених на уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування, цілеспрямованого ігнорування чинного законодавства України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також з урахуванням соціального та сімейного стану, обставин і характеру вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку яким є смерть людини, що неможливо усунути чи відшкодувати будь-яким способом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом із тим суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також захист прав потерпілих осіб.

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого. У випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного злочину, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався слідчим для проведення слідчих дій за участі останнього, однак особа за викликами слідчого не з`являлася, аргументуючи свою неявку перебуванням закордоном. Таким чином, ОСОБА_5 наразі переховуються як від органів досудового розслідування, так і від сліжби військового правлпорядку.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 наразі переховується шляхом залишення місця свого проживання, як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, при цьому є наявна та підтверджена інформація про перетин державного кордону України.

З початку повномасштабного вторгнення Європейський Союз активував Директиву тимчасового захисту, згідно з якою біженці з України мають право на легальне перебування на території ЄС та отримання базових соціальних послуг: охорона здоров`я, освіта та право на працевлаштування. Варто врахувати, що процес екстрадиції нині є досить складним. Впливає на це, зокрема, широкомасштабна війна проти України, тому іноземні суди на даний час часто відмовляють Україні в питаннях екстрадиції.

Викладене вище свідчить, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та нині вже переховується від органів досудового розслідування.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, незаконно впливати на свідків, потерпілих та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтями 7, 23 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів. Можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на потерпілих, свідків зберігається до моменту безпосереднього отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачена процедура отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, зокрема на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно, шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише свідченнями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Реальність настання вказаного ризику полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вводити в оману суд, укривати від суду дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення та відомі йому обставини, необхідні для встановлення істини у справі, в т.ч. насамперед інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти, що мають значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Також підозрюваний ОСОБА_5 переховуючись від органу досудового розслідування, перешкоджає прийняттю швидкого, повного та неупередженого рішенню в розумні строки.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Незважаючи на те, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до таких, що вчиняються з необережності, слід констатувати, що злочини вказаної категорії під час їх вчинення становлять високу суспільну небезпечність. Підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи високу відповідальність при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, свідомо керував транспортним засобом порушуючи ПДР, а після вчинення ДТП покинув місце події.

Враховуючи факт намагання ОСОБА_5 ухилитися від відповідальності за вчинений злочин та його переховування від органу досудового розслідування, можна стверджувати, що девіантна поведінка виходить за межі мінімально допустимої поведінки у суспільстві та свідчить про невиконання елементарних вимог законодавства.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У рішенні у справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи - переконливими та відповідними.

Відповідно до Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої наказом №613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення, правоохоронний орган України повинен надіслати формуляр встановленого зразку, до якого, окрім іншого, додається завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», до ОСОБА_5 не застосовувалися персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), у тому числі відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України,

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення слідчим, прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 183, 193, 309 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14