печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6588/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 10.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Так, ОСОБА_8 , маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, протягом 2023 року, а саме у період з червня по серпень 2023 року (більш точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у організованій групі ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_8 , передбачав вчинення умисних особливо тяжких злочинів на території різних областей України, у зв`язку з чим, до складу організованої групи увійшли щонайменше шість осіб, які поділяли погляди ОСОБА_8 щодо можливості вчинення злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення шахрайських дій, мали необхідні знання та навички, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

Так, найвищу (першу) ланку у організованій групі, ОСОБА_8 відвів собі, згідно чого, йому, як організатору та її вищому керівнику, підпорядковувались всі інші учасники організованої групи, які безумовно, чітко і своєчасно виконували всі його вказівки, настанови та вимоги.

При цьому, саме ОСОБА_8 визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв плани вчинення злочинів і доводив їх до виконавців, особисто координував злочинну діяльність учасників організованої групи згідно з ієрархічною побудовою, приймав рішення про включення до її складу нових членів, здійснював контроль за їх діяльністю, доручав учасникам організованої, розподіляв отримані злочинним шляхом гроші від вчинення злочинних дій.

Другу ланку у ієрархії організованої групи ОСОБА_8 займали найбільш довірені особи, що підпорядковувались останньому та здійснювали введення в оману довірливих громадян, з метою отримання доступу до особистих банківських рахунків громадян, кабінетів банківської системи «клієнт-банк» та заволодіння грошовими коштами з банківських рахунків громадян, підбирали осіб для обготівкування грошових коштів в банкоматах. Такі особи поділяли погляди організатора щодо можливості вчинення корисливих злочинів, з метою незаконного, швидкого збагачення, безпосередньо вчиняли злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керували діями осіб, які не входили до складу організованої групи і яких використовували для вчинення злочинів, а також, тих, яким взагалі не було відомо про злочинну діяльність членів організованої групи.

Третя ланка у організованій групі була відведена особам з числа осіб, які здійснювали безпосереднє обготівкування грошових коштів через банкомати за вказівкою довірених до ОСОБА_8 учасників організованої групи, отримувавши за ці дії частину грошових коштів у відсотковому співвідношенні від знятої суми.

Також до третьої ланки організованої групи, за згоди організатора, його довіреними особами, увійшли їх раніше знайомі особи, які поділяючи погляди на швидке та протиправне збагачення, шляхом введення в оману довірливих громадян та заволодіння їх грошовими коштами, відповідно до розподілених ролей, забезпечували конспірацію щодо вчинених злочинів та недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами.

Відповідно до свого злочинного плану щодо створення та діяльності організованої групи, ОСОБА_8 розподілив ролі та функції між співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування усіх її членів.

Так, ОСОБА_8 , як керівник організованої групи, виконував наступні функції:

- виступав організатором організованої групи та здійснював її загальне керівництво;

- створив закритий Telegram аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через який здійснював керівництво організованою групою, шляхом надання вказівок іншим її учасникам, а також координацію дій всіх учасників групи особисто або через посередників;

- розробляв плани вчинення злочинів, координував дії учасників під час готування та вчинення кримінальних правопорушень;

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи; встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в організованій групі та забезпечував їх дотримання всіма учасниками;

- розповсюджував самостійно або через інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб оголошення з посиланнями на сайти що імітують авторитетні сайти або схожі на такі, тобто «фішингові посилання», з метою отримання подальшого доступу до особистого кабінету системи «клієнт-банк» довірливих громадян;

- надавав іншим учасникам вказівки в закритому Telegram аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо оплати реклами створених фішингових посилань для залучення більшої кількості громадян (у подальшому потерпілих осіб) до так званої «виплати від держави»;

- відповідав за розподіл грошей отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

У цей же час, тобто не пізніше липня 2023 року ОСОБА_8 , реалізовуючи розроблений злочинний план, залучив до діяльності організованої групи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб переконавши останніх у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, при функціонуванні організованої групи, довів їм структуру організованої групи, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів і отримав їх добровільну згоду на участь у організованій групі та її незаконній діяльності.

Таким чином, в період часу протягом 2023 року, а саме з червня по серпень 2023 року, створена ОСОБА_8 організована група вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із введенням в оману довірливих громадян, задля отримання доступу до їх особистих банківських рахунків, кабінетів в банківській системі «клієнт-банк» та подальшому обготівкуванню грошових коштів в банкоматах за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 діючи у складі організованої групи очоленої ОСОБА_8 разом із іншими учасниками, виконуючи відведену йому роль, згідно єдиного та спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд незаконних заволодінь чужим майном - грошовими коштами клієнтів банківської установи, шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайств), а саме:

1. 13.07.2023 шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 25 755 грн. (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень), які належать ОСОБА_15 ;

2. 16.07.2023 шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 67 900 грн. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот гривень), які належать ОСОБА_16 ;

3. 03.08.2023 шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 97 600 грн. (дев`яносто сім тисячі шістсот гривень), які належать ОСОБА_17 ;

Всього у зазначений період часу учасники організованої групи, шляхом введення в оману потерпілих заволоділи чужим майном на загальну суму 191 255 гривень 98 копійок.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні з розгляду клопотання підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

11.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, викладено в матеріалах кримінального провадження і підтверджуються доказами, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим у клопотанні та доданих документів, а також прокурором під час судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ст.ст. 181, 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Проте, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу з 22:00 год до 06:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідування в укриття цивільного захисту та отримання медичної допомоги, в межах строків досудового розслідування, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год до 06:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідування в укриття цивільного захисту та отримання медичної допомоги, в межах строків досудового розслідування, до 04.04.2025 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за йому поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, до 04.04.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1