Справа № 953/2289/25
н/п 1-кс/953/4369/25
"05" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, за відсутності патріотичних переконань, вирішили стати на шлях протиправної діяльності та вчиняти протиправні дії проти основ національної безпеки України, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за наступних обставин.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку, в тому числі Указом Президента України ОСОБА_10 № 4220-IX від 15.01.2024 строком на 90 діб на всій території України.
У свою чергу ОСОБА_7 перебуваючи в Україні, був достовірно обізнаний про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресіє рф, та настанням особливого періоду з моменту оголошення рішення про мобілізацію, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно п. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.
Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Пунктами 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Пунктом 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.
Під час досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений період часу, однак не пізніше 24.09.2024 року виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він є особою призовного віку та підлягає мобілізації на особливий період і не має законних підстав для отримання відстрочки від призову, вступив у злочинну змову зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України спрямованої на мобілізацію населення, порядок якої визначений Законом України «Про оборону», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тощо, з метою відшукання вагітної громадянки України та подальшого вмовляння останньої, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже є батьком двох неповнолітніх дітей, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , після реєстрації його відповідними державними органами як батька дитини, фактичним батьком якого він не являвся та не являється, зможе скористатися правом на відстрочку від призову, з підстав визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як багатодітний батько, не маючи на те законних підстав.
З метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 доручив своїй матері відшукати вагітну громадянку України та вмовити зазначену особу, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_7 .
В свою чергу ОСОБА_6 , яка знаючи, що ОСОБА_9 працює лікарем-акушером КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР і має доступ до медичних даних вагітних жінок, доручив ОСОБА_9 відшукати вагітну громадянку України та вмовити зазначену особу, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_6 .
ОСОБА_9 погодилась на виконання зазначеного доручення, яке надійшло від ОСОБА_11 .
У подальшому, ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище лікаря-акушера КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР, маючи доступ до медичних даних вагітних жінок, які перебувають на обліку у КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР відшукала вагітну громадянку України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та використовуючи свій авторитет лікаря-акушера, вчинюючи психологічний тиск на ОСОБА_12 , вмовила останню, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже є батьком двох неповнолітніх дітей, що у подальшому надало би можливість ОСОБА_13 скористатися правом на відстрочку від призову, з підстав визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як багатодітний батько, не маючи на те законних підстав.
Продовжуючи свою спільну злочинну діяльність з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка охоплена єдиним умислом, ОСОБА_9 , перебуваючи на своєму робочому місці у КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР, під час здійснення прийому ОСОБА_12 30.10.2024 повідомила останній обставини та порядок дій, які ОСОБА_12 повинна вчинити для отримання грошової винагороди за здійснення запису у свідоцтві про народження майбутньої дитини у якості батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому, з метою досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_9 , 30.10.2024, під час прийому ОСОБА_12 , використовуючи власний мобільний телефон з номером НОМЕР_1 зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила останній, що вона відшукала необхідну вагітну жінку та передала свій мобільний телефон ОСОБА_12 для продовження бесіди між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_6 повідомила обставини та порядок дій, які ОСОБА_12 повинна вчинити для отримання грошової винагороди за здійснення запису у свідоцтві про народження майбутньої дитини у якості батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час зазначеної бесіди, ОСОБА_12 надала свою згоду на запис у якості батька новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_7 від призову на військову службу в особливий період, 13.12.2024 у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , під час зустрічі з ОСОБА_12 передала останній частину грошової винагороди у розмірі 400 доларів США, для того, щоб після пологів, у свідоцтві про народження дитини, як батька, ОСОБА_12 вказала ОСОБА_7 , який вже має двох неповнолітніх дітей. Також ОСОБА_6 , запевнила ОСОБА_12 , що їй (до досягнення народженою нею дитиною трирічного віку), щомісяця ОСОБА_6 буде передавати певну грошову суму у якості «допомоги на утримання дитини».
Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_7 від призову на військову службу в особливий період, ОСОБА_6 29.12.2024, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , у відділенні оператора надання поштових послуг «Нова Пошта» здійснила переказ грошових коштів у сумі 4200 грн. до відділення оператора поштового зв`язку «Нова пошта» за адресою м. Харків, пров. Пискунівський, 4, на ім`я ОСОБА_12 в якості частини грошової винагороди для того, щоб після пологів, у свідоцтві про народження дитини, як батька, ОСОБА_12 вказала ОСОБА_7 , який вже має двох неповнолітніх дітей.
У подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію своєї спільної з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 злочинної діяльності, 07.03.2025 у присутності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 видано нотаріально посвідчену довіреність, яка видана від ОСОБА_7 , якою останній уповноважує свою мати, ОСОБА_6 , здійснити дії пов`язані із визнанням батьківства дитини, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_12 ; та нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_7 про визнання батьківства щодо дитини, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_12 , та внесення відомостей про батька ( ОСОБА_7 ) до актового запису про народження дитини. Зазначені, нотаріально посвідченні документи, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період ОСОБА_7 передав свій матеріа ОСОБА_6 .
У подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію своєї спільної з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинної діяльності охопленої єдиним злочинним умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_7 , 10.03.2025 прибула до Центру надання адміністративних послуг Київського району м. Харкова, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 55, для здійснення реєстраційних дій щодо народженої ОСОБА_12 дитини, для чого подала до ЦНАП Київського району м. Харкова заздалегідь підготовлені документи, а саме: нотаріально посвідчену довіреність, яка видана від ОСОБА_7 , якою останній уповноважує свою мати, ОСОБА_6 , здійснити дії пов`язані із визнанням батьківства дитини, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_12 ; нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_7 про визнання батьківства щодо дитини, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_12 , та внесення відомостей про батька ( ОСОБА_7 ) до актового запису про народження дитини.
Тримісячний строк досудового розслідування закінчується 10.06.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку із особливою складністю провадження та необхідністю завершити та провести слідчі та процесуальні дії, а саме: отримати результати судових експертиз звукозапису; отримати результати судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати відповідь на доручення, надане в порядку ст. 40 КПК України; з урахуванням здобутих доказів, провести інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування та забезпечити виконання вимог ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, та просив його задовольнити.
Підозрювані та їх захисники в судовому засіданні заперечували проти вказаного клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши учасників, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
10.03.2025 ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України.
11.03.2025 гр-ку ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
12.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова гр-ці ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, на строк до 08.05.2025, включно.
27.03.2025 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 скасована та постановлена нова ухвала, відповідно до якої гр-ці ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на строк до 08.05.2025, включно, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.
28.03.2025 ОСОБА_6 звільнена з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по сплаті застави у розмірі 242 240 грн.
23.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.05.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк до 09.06.2025 включно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 продовжений строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_6 до 10.06.2025.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 21.05.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн та 22.05.2025, після внесення застави останній звільнений з-під варти.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, він може бути продовжений до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30.01.2003 вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв.
Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно завершити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, згідно переліку, зазначеному в клопотанні.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких його закінчення є неможливим.
Тобто, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконані в строк, передбачений ст. 219 КПК України.
Доводи сторони обвинувачення про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, а також отримання висновків судових експертиз узгоджуються з наданими матеріалами.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_16