Справа № 178/1268/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 05.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Аули, Криничанського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, раніше судимий: 13.04.2021 Кіровським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст. 358 ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 71 ч. 1, 72 ч.1 а 1 «Б» КК України частково приєднаний 2р. 1міс. За вироком Криничанського РС Дніпропетровської області від 22.12.2020 до 3 р. 1 міс., позбавлення волі, звільнений 02.10.2024 року з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) по відбуттю строку покарання, проживає за адресою АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , на підставі судового наказу виданого Криничанським районним судом Дніпропетровської області № 178/1039/17 від 11.08.2017, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , попереджений державним виконавцем про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від спати аліментів за невиконання рішення суду про стягнення аліментів.

Однак, у подальшому ОСОБА_3 , будучи фізично здоровою, працездатною особою, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей, у супереч вимогам ст. 51 Конституції України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, участь в утриманні дитини не приймав, від виплати аліментів злісно ухилявся, за наступних обставин.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 , на обліку у Криничанському управлінні Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, як безробітній та не отримував допомогу по безробіттю.

Також, у період з січня по травень 2025 року ОСОБА_3 , не офіційно займається виконанням різноробочих робіт, отримуючи від цього дохід за їх виконання.

Однак, державного виконавця про отриманий ним дохід не повідомив, жодної виплати в рахунок сплати аліментів не зробив, участі у вихованні дітей не приймав та ніякої допомоги не надавав.

Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилявся від спати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого згідно довідки про заборгованість наданою Верхньодніпровським відділом державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 , у період часу з 01.11.2024 по 31.05.2025 включно, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 31 тисяч 568 гривень 18 копійок, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 164 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Речові докази в кримінальному провадженні та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_9