ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/942/25 Справа № 189/626/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 20 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 20 травня 2025 року включно, з визначенням місця утримання підозрюваного, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, що підтверджується долученими до клопотання доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя також зазначив, що наведені прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею під час надання пояснень учасниками провадження з питання заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчить, на думку слідчого судді, про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки досудове розслідування на теперішній час не закінчене, ряд слідчих дій ще не проведені, свідки в судовому засіданні не допитані. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК, зокрема, тяжкість можливого покарання і негативну характеристику з місця проходження служби.

На підставі наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, стосовно підозрюваного ОСОБА_7 обрати не може, а відсутність запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час визначення застави не є доцільним. Також, визначення застави не буде сприяти виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки рішення слідчого судді про продовження строку тримання його під вартою ґрунтується виключно на тяжкості інкримінованої йому статті та прокурор не довів в судовому засіданні, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки. В апеляційній скарзі зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та відсутність посилання на докази на підставі яких слідчий суддя вважав їх обґрунтованими.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний в режимі відеоконференції та його захисник утрималися від висловлення своєї позиції щодо поданої апеляційної скарги, зазначаючи про порушення права на захист у зв`язку з нерозглядом скарги до закінчення строку дії ухвали слідчого судді до 20 травня 2025 року, що розцінено судом апеляційної інстанції як підтримання захистом апеляційної скарги, враховуючи відсутність відмови від апеляційної скарги та те, що судове засідання було призначено в межах триденного строку з дня її надходження на 01 травня 2025 року і відкладено саме за клопотанням захисника.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, просив залиши її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є неспроможними та не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

20 лютого 2025 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК.

20 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

21 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 квітня 2025 року.

15 квітня 2025 року керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, до 20 травня 2025 року включно.

16 квітня 2025 року оскарженою ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 20 травня 2025 року включно.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру, які є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого.

Окрім цього, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а також під час перегляду відповідного рішення слідчого судді в апеляційному порядку. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, що заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними та слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, не зменшилися та продовжують існувати.

Так, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість ймовірного покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що існує достатня ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів.

В сукупності із вищевикладеним у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства слідчий суддя також врахував обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані, які характеризують його особу, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, зокрема, що останній є військовослужбовцем, раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, вік, стан здоров`я, негативну характеристику з місця служби.

З огляду на вказане, заявлені ризики є реальними та продовжують існувати, тому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді в частині не визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу з огляду на положення вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника є неспроможними.

Дана норма, хоча і носить диспозитивний характер щодо права слідчого судді не визначати розмір застави в передбачених випадках, однак апеляційний суд з урахуванням обставин кримінального правопорушення, вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному розмір застави.

Крім того, кримінальне провадження наразі перебуває на стадії судового провадження і стосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід на підставі ухвали слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року до 13 липня 2025 року, але не пізніше ніж до проведення підготовчого судового засідання, відповідно, оскаржена ухвала слідчого судді втратила чинність. Отже скасування оскарженої ухвали слідчого судді не призведе до наслідків у виді зміни запобіжного заходу та звільнення ОСОБА_7 з-під варти.

Тому на новій стадії кримінального провадження вирішення питань про продовження, зміну скасування запобіжних заходів, відповідно до ст. 314-316 КПК, відноситься до повноважень суду першої інстанції.

Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження, а сторона захисту має право заявити клопотання про зміну або скасування запобіжного заходу.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, справа № 1-28/2017 (у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 183, 194, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року про продовження строку триманні під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4