Справа № 367/6764/25
Провадження №1-кс/367/775/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного 12.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного 12.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, в якому слідчий просила накласти арешт на майно, вилучене 12.06.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого виявлено та вилучено кофту сірого кольору на гудзиках з візерунками білого кольору спереду, сині спортивні штани та кросівки чорного кольору, на одному з кросівок, а саме лівому наявна пляма РБК (речовини бурого кольору).

Згідно із клопотанням, слідчим відділенням ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000229 від 12.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 11.06.2025 приблизно о 21 год 51 хв за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із наявними тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючої рани в області грудної клітини зліва (ЄО 10451 від 11.06.2025).

Слідчим зазначено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

12.06.2025 у порядку ч.3 ст.208 КПК України проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено кофту сірого кольору на гудзиках з візерунками білого кольору спереду, сині спортивні штани та кросівки чорного кольору, на одному з кросівок, а саме лівому наявна пляма РБК (речовини бурого кольору), вилучені речі поміщено до 3 (трьох) різних паперових конвертів.

Слідчий вказує, що зазначені речі зберегли сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Витягом з кримінального провадження №0000229 підтверджується факт внесення 12.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме відносно того, що 11.06.2025 приблизно о 21 год 51 хв за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із наявними тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючої рани в області грудної клітини зліва (ЄО 10451 від 11.06.2025).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12.06.2025 - 12.06.2025 о 12 годині 00 хвилин (час фактичного затримання 02:00 год. 12.05.2025) ОСОБА_5 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

12 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

12 червня 2025 року постановою слідчого СВ ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000229 від 12.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, кофту сірого кольору на гудзиках з візерунками білого кольору спереду, сині спортивні штани та кросівки чорного кольору, на одному з кросівок, а саме лівому наявна пляма РБК (речовини бурого кольору), вилучені речі поміщено до 3 (трьох) різних паперових конвертів.

Ухвалою суду від 13.06.2025 застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 170 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно, а саме збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

За таких умов, з метою забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження, та належного збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на таке майно: кофту сірого кольору на гудзиках з візерунками білого кольору спереду, сині спортивні штани та кросівки чорного кольору, на одному з кросівок, а саме лівому наявна пляма РБК (речовини бурого кольору), які поміщено до 3 (трьох) різних паперових конвертів.

При цьому зазначений спосіб арешту суд вважає необтяжливим в розумінні встановлення балансу інтересів досудового розслідування й обмеження прав особи на володіння майном, який є прийнятним і виправданим для втручання у вказані права з метою виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.06.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого виявлено та вилучено кофту сірого кольору на гудзиках з візерунками білого кольору спереду, сині спортивні штани та кросівки чорного кольору, на одному з кросівок, а саме лівому наявна пляма РБК (речовини бурого кольору), які поміщено до 3 (трьох) різних паперових конвертів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1