Справа № 464/1993/25
пр.№ 1-кп/464/346/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження за № 0000077 від 05.03.2025 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, вдівця, не працюючого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.02.2025 у справі № 464/825/25, провадження № 2-0/464/76/25, видано обмежувальний припис відносно нього, строком на 2 місяці, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонено перебувати у місці проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 ; заборонено вести телефонні переговори з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватись із нею.

Однак, ОСОБА_3 04.03.2025 близько 11:30 год., будучи ознайомленим під особистий підпис із рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.02.2025 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено наведені вище тимчасові обмеження його прав, реалізовуючи протиправний умисел направлений на умисне невиконання обмежувального припису, прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_3 та перебував у ній, чим порушив вимоги обмежувального припису стосовно заборони перебувати у місці проживання ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений винуватість в інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав, надав пояснення, аналогічні, викладеній у фабулі обвинувачення. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати, так як зробив належні висновки.

Оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та характеризуючих матеріалів.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.390-1 КК України є правильною, оскільки останній вчинив умисне невиконання обмежувального припису особо, щодо якої такий застосовано судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, який віднесений до проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків відповідно до ст.59-1 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Витрат на залучення експерта немає.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік пробаційного нагляду.

На підставі пунктів 1-3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: DVD-диск, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1