Провадження № 11-кп/824/2096/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000727 від 27.06.2024року за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андріївка Тельманівського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.05.2010 Тельманівським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 роки; вироком Апеляційного суду м. Маріуполь Донецької області вважається засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 13.05.2011 Тельманівським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 24.11.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 24.03.2023 на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 16.03.2023 умовно-достроково на 8 місяців 4 дні;

- 16.07.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки;

відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2024 у справі № 759/14310/24, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду;

відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 26.06.2024 приблизно о 12:48, знаходячись біля буд. № 9-Б на вул. Гната Юри в м. Києві, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,044 г.

При цьому, ОСОБА_7 26.06.2024, в денний час, знаходячись біля аптеки, розташованої на вул. Гната Юри, 7-А в м. Києві, зустрівся з невстановленою дізнанням особою, в якої шляхом купівлі за 150 грн., незаконно придбав дві таблетки білого кольору, схожі на таблетки, що містять наркотичний засіб, та які з метою подальшого особистого вживання сховав до правої кишені штанів, залишивши на зберігання при собі, без мети збуту, після чого направився у власних справах.

Коли ОСОБА_7 , приблизно о 12 годині 48 хвилин, 26.06.2024, знаходився біля буд. 9-Б по вул. Гната Юри в м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким з правої кишені штанів добровільно видав для подальшого вилучення вищевказані дві таблетки білого кольору, кожна з яких масою 0,50 г.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/37723-НЗПРАП від 02.07.2024, у наданих на дослідження двох таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в двох таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 1,6 г.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вказав на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що за межами уваги суду лишились дані про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбув реальне покарання у виді позбавлення волі. Також вважає, що судом не взято до уваги той факт, що за 7 днів після викриття ОСОБА_7 у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, за яке його засуджено 16.07.2024 року Святошинським районним судом м. Києва до пробаційного нагляду строком на 2 роки, він вчинив аналогічне кримінальне правопорушення. Крім того, вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав щире каяття як обставина, що пом`якшує покарання, оскільки в цьому випадку відсутні будь-які обставини, які б свідчили про щире каяття, а визнання ним своєї вини свідчить про намагання обвинуваченого уникнути справедливого покарання. За таких обставин, просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та визначення обставин, які пом`якшують покарання, ухвалити новий вирок, яким виключити з вироку вказівку про обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, та призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2024 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав частково, вказавши, що не підтримує вимог апеляційної скарги в частині виключення з вироку вказівки про обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ст. 381, 382 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України учасниками судового провадження не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційних скарг в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та необхідність ухвалення нового вироку в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржуваним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 59-1 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2024 у справі № 759/14310/24, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, покарання, яке призначене ОСОБА_7 оскаржуваним вироком було враховано під час ухвалення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2024 року, яким ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 59-1 КК України.

В подальшому вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2024 року врахований під час ухвалення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року, яким ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Потім вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року врахований під час ухвалення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року, яким ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням правил, передбачених ч. 1 ст. 72 КК України, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, покарання за яким обвинувачений ОСОБА_7 наразі відбуває реально.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора є недоцільними, оскільки призначене оскаржуваним вироком покарання враховано під час ухвалення інших вироків суду щодо обвинуваченого, за якими він відбуває покарання, а тому відсутні підстави втручатися у призначене ОСОБА_7 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року покарання.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4