Справа № 386/1779/24
Провадження № 1-кп/386/112/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні дані про яке внесені до ЄРДР №0000378 від 02 вересня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Голованівськ Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, на утримані двоє неповнолітніх дітей 2016 та 2025 року народження, стан здоров`я задовільний, пільг немає, військовозобов`язаний, працездатний, працює ФОП « ОСОБА_6 », не депутата, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніш судимий 09.05.2024 за вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, при наступних обставинах.

Згідно статті 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань.

Указами Президента України строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався, зокрема наразі Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №469/2024 від 12.08.2024, затвердженого Законом №3891-ІХ від 12.08.2024, строк проведення загальної мобілізації продовжено з 12.08.2024 на 90 діб, тобто до 09.11.2024.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитись до військової частини, або збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 10.07.2024 №15/216б солдат запасу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

11.07.2024 ОСОБА_4 , будучи визнаний придатним до проходження військової служби, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від працівників зазначеного центру повістку, в якій зазначено про необхідність прибуття о 08:00 год. 23.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вищевказаною адресою, для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для проходження військової служби за мобілізацією.

За отримання вказаної повістки ОСОБА_4 надав розписку та належним чином у встановленому законом порядку повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про правові засади призову на військову службу під час мобілізації та правові наслідки неявки у виді кримінальної відповідальності.

Однак, ОСОБА_4 у вказаний у повістці час та дату, а саме о 08:00 год. 23.07.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , без зазначення поважних причин своєї неявки.

Продовжуючи свій злочинний умисний намір, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 , будучи визнаний придатним до проходження військової служби, вдруге отримавши 10.08.2024 від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку для прибуття 12.08.2024 о 07:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для проходження військової служби за мобілізацією, одразу висловив свою відмову від прибуття та проходження військової служби. В подальшому ОСОБА_4 у вказаний у повістці час і дату, а саме о 07:00 год. 12.08.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , без зазначення поважних причин своєї неявки.

Продовжуючи свій злочинний умисний намір, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 , будучи визнаний придатним до проходження військової служби, втретє 08.10.2024, під час вручення йому повістки від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки для прибуття 09.10.2024 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для проходження військової служби за мобілізацією, від прийняття повістки відмовився, аргументуючи це небажанням проходити військову службу.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, достовірно знаючи про введення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про обов`язок з`явитися о 08:00 год. 23.07.2024, вдруге о 07:00 год. 12.08.2024 та втретє о 09:00 год. 09.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до місця несення військової служби в Збройних силах України, не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, та даних, які б вказували на його непридатність для несення військової служби, у порушення вимог ст.65 Конституцій України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, у зазначені дату та час до місця виклику, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , о 08:00 год. 23.07.2024 та о 07:00 год 12.08.2024 не з`явився, не маючи на те поважних причин, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково.

Зазначив, що він не вважав, що ухилявся від призову мобілізації.

Крім того зазначив, що не вважає себе придатним до військової служби. З висновком ВЛК про придатність його до військової служби він ознайомлювався, однак вважає, що повинен був ще до обстежитися в Кропивницькій обласній лікарні. Зазначив, що рішення ВЛК він не оскаржував у передбачений законом порядку, через зайнятість на роботі.

Підтвердив, що двічі отримував повістки від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , а один раз від отримання повістки відмовився.

Вказав, що прочитав у соціальних мережах про те, що особи, які мають судимість і перебувають на обліку в органах пробації мобілізації до лав збройних сил не підлягають. Вказав, що його дружину і дітей повинні захищати Українська Армія.

На запитання суду чи бажає він захищати народ України, від прямої мої відповіді ухилився.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєю вину у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, його вина підтверджується показами свідків та зібраними по справі матеріалами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , показала, що вона працює старшим інспектором СРПП Голованівського РВП ГУНП в області. 08.10.2024 була на добовому чергуванні під час якого до чергової частини надійшов виклик, з метою зафіксувати на бодікамеру поліцейського вручення повторної повістки ОСОБА_4 . Здійснили виїзд до магазину будівельних матеріалів розташованого по вул. Ринковій селища Голованівськ, за місцем роботи ОСОБА_4 . Разом з нею був працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвища якого вона не пам`ятає. При вході до магазину був присутній ОСОБА_4 , він був попереджений нею про фіксування розмови на бодікамеру. Зміст виписаної повістки був зачитаний працівником РТЦК та СП ОСОБА_4 вголос також того було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку по повістці. ОСОБА_4 відмовився від підпису за вручення повістки і відмовився від її отримання.

Також свідок повідомила, що слідчим витребовувався запис з бодікамери, який було здійснено запис на диск та надано слідчому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , показав, що він який працює інструктором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказав, що відповідно до своїх функціональних обов`язків визначає в яку команду зараховується особа для проходження служби. 10.07.2024 ОСОБА_4 було ВЛК визнано придатним для проходження військової служби, тому останньому 11.07.2024 вручено повістку для проходження військової служби та необхідністю з`явитися для відправки на 23.07.2024. Повістку ОСОБА_4 отримав, корінець повістки з його підписом залишився в РТЦК та СП, який в подальшому надано до матеріалів кримінального провадження.

Вказав, що ОСОБА_4 ним при цьому роз`яснювались норми адміністративної та кримінального законодавства за ухилення від мобілізації.

Зазначив, що ОСОБА_4 розписався в журналі про вручення повістки та роз`яснення законодавства з цього приводу, а також повідомив, що на аркуші доведення ОСОБА_4 вказаних вимог той поставив свій підпис.

У визначений час ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 на відправку лав Збройних Сил України не з`явився, та на телефонні дзвінки наданого ним до РТЦК та СП мобільного телефону не відповідав.

Причини неявки не відомі, останній про них не повідомляв та ніякими документами поважній неявки не підтвердив.

Зазначив, що 10.08.2024 ОСОБА_4 до ТРЦК та СП з`явився сам. Йому цього ж дня було повторно вручено повістку на відправку до лав збройних сил ЗСУ, але 12.08.2024 знову не з`явився. Таким чином ОСОБА_4 було вручено дві повістки, виконання яких той проігнорував.

Вказав, що при неявці особи на відправку до лав ЗСУ начальник мобілізаційного відділу надає рапорт на ім`я начальника. Після чого юрист формує документи для передачі до правоохоронного органу, що і було ним здійснено.

Доповнив, що в ході розмови з ОСОБА_4 той йому сказав, що: «він не бажає та не хоче служити в лавах Збройних Сил України».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він працює у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказав, що в липні 2024 року здійснював виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: селище Голованівськ вул. Європейська, так як той не зв`явився на відправку за бойовою повісткою до лав Збройних Сил України. Вдома останнього не було, ніхто до нього не вийшов. Також він телефонував до ОСОБА_4 на мобільний телефон, однак той слухавки не брав.

Окрім того ним було здійснено виїзд за місцем роботи ОСОБА_4 в магазин будівельних матеріалів, якій розташований в селищі Голованівськ. Працівники даного магазину його повідомили, що не знають де ОСОБА_10 , графіком роботи не цікавився. Після другої неявки ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 у серпні 2024 року він знову їздив з працівником РТЦК та СП ОСОБА_11 за місцем проживання та роботи ОСОБА_4 , проте місцезнаходження останнього ними встановлено не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомив, він що працює у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.10.2024 року він мав вручити третю повістку ОСОБА_4 . Дана подія відбувалася біля входу в будівельний магазин розташований в селищі Голованівськ по вул.Ринковій.

Вручення ним повістки ОСОБА_4 відбувалося в присутності працівників поліції, який фіксувався на бодікамеру камеру поліцейського ОСОБА_13 , з якою був ще один правник поліції.

ОСОБА_4 була зачитана повістка її зміст, та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу. Проте ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки, ставити підпис про отримання. Сказав «Ліпше в тюрму, чим служити».

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні крім показів свідків підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

У відповідності до рапорту чергового Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 02.09.2024, слідує, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли матеріали за фактом ухилення від військової служби жителем АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 (а/с.93).

Згідно повідомлення про кримінальне правопорушення від 28.08.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 констатовано факт ухилення від військової служби жителем АДРЕСА_2 ОСОБА_4 (а/с.94).

У відповідності до рапорту начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.08.2024 слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 , який визнаний ВЛК придатний для проходження військової служби, по повістці не з`явився на відправку. (а/с.95).

Згідно картки обстеження та медичного огляду від 10.07.2024, вбачається, що ОСОБА_4 придатний до військової служби. (а/с.96).

Відповідно до корінця повістки про вручення повістки ОСОБА_4 від 11.07.2024 повітку тому було вручено та той знав про необхідність його явки на 23.07.2024 на 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а/с.98).

У відповідності до довідки № 15/216б ВЛК від 10.07.2024, слідує, що ОСОБА_4 придатний до військової служби. (а/с.99).

Згідно інформації з КНП «Голованівська ЦРЛ» від 30.08.2024 вбачається, що в період з 12.08.2024 по 30.08.2024 ОСОБА_4 за медичної допомогою в медичний заклад не звертався. (а/с.100).

Відповідно до інформації з ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.09.2024 та 30.10.2024, 23.10.2024 слідує, що 11.07.2024 ОСОБА_4 були вручені повістки. (а/с.101-103).

У відповідності до копії з Журналу вручення бойових повісток військовозобов`язаним запасу призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому під порядковим номером 210 зроблено запис про те, що ОСОБА_4 10.07.2024 вручено повістку на 23.07.2024, номер команди НОМЕР_1 , військове звання-солдат, мається підпис в графах про отримання повістки та ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальність за порушення правил військового обліку, ухилення від військового обліку, призову під час мобілізації, (а/с.106107).

Згідно до копії книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 , серед відвідувачів 23.07.2024 ОСОБА_4 не значиться. (а/с.108).

Відповідно до корінця повістки виданої на ОСОБА_4 , вбачається, що в ньому мається підпис військовозобов`язаного ОСОБА_4 , вказано, що той отримав повістку 10.08.2024 року, для явки 12.08.2024 року на 07 год. хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а/с.111).

У відповідності до копії з Журналу вручення бойових повісток військовозобов`язаним запасу призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому під порядковим номером 232 зроблено запис про те, що ОСОБА_4 10.08.2024 вручено повістку, номер команди НОМЕР_1 , військове звання-солдат, мається підпис в графах про отримання ним повістки та ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальність за порушення правил військового обліку, ухилення від військового обліку, призову під час мобілізації. (а/с.112).

Згідно копії Книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 , серед відвідувачів ОСОБА_4 12.08.2024 не значиться. (а/с.115-116).

Оригіналом повістки на відправку для ОСОБА_4 , з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09.10.2024. (а/с.114).

З переглянутого судом відеодиска з відеозаписом, здійсненого з нагрудної бодікамери поліцейського, зафіксовано та відображено, як працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 пропонував ОСОБА_4 за місцем роботи того отримати повістку, однак ОСОБА_4 від її отримання відмовився. (а/с.118).

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження. (а/с.104,110,113).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Підстав для сумнівів в показаннях свідків, які були допитані в судовому засіданні, у суду немає, так як дані показання суд вважає достовірними та логічними, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими та достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Стороною захисту клопотань про визнання доказів неналежними та недопустимими не подавалося.

Проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст. 336 КК України, так як він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, зазначав що повинен був ще до обстежитися в Кропивницькій обласній лікарні, а також те що він як особа, яка має судимість і перебувають на обліку в органах пробації мобілізації до лав збройних сил не підлягають. Розумів, що захист народу України, покладений на Збройні Сили України, хоча на запитання суду - «чи бажає він захищати народ України?», прямої відповіді не надав.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 так як позиція обвинуваченого є не логічною, а являє собою спосіб захисту.

В судових дебатах ОСОБА_4 просив суворо не карати не позбавляти волі.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до безсумнівного висновку, ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень викладених Постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.11.2023 (справа №641/1067/23) щодо засудження особи заст.336 КК України зазначено, що ст. ст.50,65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. З урахуванням вищенаведеної мети покарання, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим. При цьому суд вказав, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК, скоєне обвинуваченим є нетяжкими кримінальним правопорушенням, однак суд враховує, що ухилення від призову до Збройних сил України з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує вік обвинуваченого, а також, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку (а.с.123,126-132), на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває; за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (а.с.124-125), за місцем проживання скарг на нього не надходило (а.с.122), одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. (а/с.133,135).

Відповідно до ч. 1ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у відповідності до якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_4 оцінюється як середній.

Суд констатує що ОСОБА_4 засуджений 09.05.2024 вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, тобто вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, відбуваючи покарання за скоєння попереднього кримінального правопорушення.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що обвинувачений не справдив очікувань суду, його звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком не стали йому попередженням, він здійснював і здійснює нові кримінальні правопорушення, тому його виправлення та перевиховання неможливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання, йому слід обрати покарання межах санкції передбачених ст. 336 КК України, та з урахуванням покарання не відбутого ним за попереднім вироком, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України

Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Цивільний позов та процесуальні витрати на залучення експерта, у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.50,63,65-67 КК України,ч. 3 ст. 349, 368,370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання по ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до вимог ст. 71 КК України, ОСОБА_4 до призначеного покарання, частково приєднати невідбуте покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09.05.2024 і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

розписку про отримання бойової повістки, яка поміщена до спецпакету PSP 1104840, розписку про отримання бойової повістки, яка поміщена до спецпакету PSP 1104944, бойову повістку , яка поміщена до спец пакету WAR 1134945, та DYD диск, із записом вручення бойової повістки ОСОБА_4 , залишити зберігати при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1