Справа № 216/5036/25
Провадження № 1-кп/216/645/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000123 від 02.05.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верблюжка, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянки України, яка має повну середню освіту, не працюючу, пенсіонерку, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03 квітня 2025 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 40 по вул. Полковника Морозенка в місті Кривому Розі, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, в ході розмови з потерпілою ОСОБА_4 , скоротила дистанцію до неї та завдала потерпілій шість ударів в область обличчя та тулубу в хаотичному порядку правою та лівою рукою, стиснутою в кулак,та один удар правою ногою в область лівої гомілки.

Внаслідок таких дій потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, верхніх кінцівок та лівої гомілки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 712 від 16 травня 2025 відносять до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подала до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності її позиції не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , остання беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 , раніше не судима, має повну середню освіту, пенсіонерка, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно (а.к.п. 37-43).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченої до скоєного, дані про її особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність судимостей, не перебування на обліках, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень останній необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винної, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1