ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14479/24

Провадження № 11-сс/820/345/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 про застосування стосовно підозрюваного за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366-2 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах кримінального провадження № 0000107,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженим з начальником відділу процесуального керівництва Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано стосовно підозрюваного за ч. 4 ст.190, ч. 1 ст. 366-2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Западинці, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 20 серпня 2025 року.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає, за таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, слідчий суддя прийшов до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобіжний захід лише у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , не погоджується з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід особисте зобов`язання.

Вважає таке рішення прийнятим без повного врахування обставин, що мають значення для кримінального провадження, особи підозрюваного та наявних ризиків і тому занадто суворим.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не враховано, що шахрайські дії, про які йдеться у повідомленні про підозру, мали місце протягом 2017 -2020 років, тобто понад п`ять років тому. За цей час, в будь-якому випадку, актуальність подій істотно знизилась. Натомість виникає питання про достовірність заяв і показань потерпілого, що складають основу повідомлення про підозру, який не звертався до правоохоронних органів протягом тривалого часу.

На думку захисника повідомлення про підозру є суперечливим, оскільки орган досудового розслідування стверджує і про шахрайський спосіб заволодіння грошовими коштами, і про неповідомлення відомостей про наявність у підозрюваного боргових зобов`язань. Одночасна правова оцінка тих самих грошових коштів як отриманих шахрайським шляхом і як предмета боргового зобов`язання викликає істотний сумнів, тобто в цілому знижує обґрунтованість повідомлення про підозру.

Особа підозрюваного також врахована слідчим суддею не повною мірою.

Апелянт стверджує, що підозрюваний є особою з інвалідністю II групи, має хронічне важке захворювання. Систематично проходить стаціонарне лікування, останній раз перебував на стаціонарному лікуванні з 01.05.2025 по 14.05.2025.

Захисник звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту позбавляє ОСОБА_6 можливості працювати. Родина ОСОБА_6 складається з нього, дружини та неповнолітнього сина ОСОБА_12 2010 року народження. Дохід дружини складає заробітна плата, розмір надходжень за шість місяців становить 119 994,92 грн, тобто в середньому 19 990,82 грн в місяць. Підозрюваний має пенсію в розмірі 14 600 грн. Разом з тим, окрім звичайних побутових витрат родина сплачує кредит в розмірі 19 124 грн щомісячно. За таких умов, якщо в сім`ї буде працювати тільки дружина, родина опиниться в скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 КК України, а саме, у шахрайстві в особливо великих розмірах, а також за ч. 1 ст. 366-2 КК України, у порушенні правил та норм декларування недостовірної інформації, тобто у вчиненні тяжкого злочину та проступку.

Згідно з частиною першою статті 176 КПК України запобіжними заходами, зокрема, є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Конституційний Суд України неодноразово вказував, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими. У разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з вимогами ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Як вбачається із змісту ухвали слідчий суддя частково погодився із доведеністю слідчим та прокурором в судовому засіданні ризиків з числа передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується колегія суддів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею в повному обсязі не дотримані.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вивченні матеріалів кримінального провадження апеляційний суд встановив що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітнього сина, є інвалідом другої групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та до нього не застосовувався запобіжний захід, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та проступку.

їПри цьому, колегія суддів бере до уваги те, що прокурором та слідчим не доведено, що ОСОБА_6 , в даний час, ухиляється від слідства та суду, а також те, що він протидіє слідству, впливає на учасників кримінального провадження, свідків, вчиняє інші кримінальні правопорушення, а також те, що він може іншим чином перешкоджати досягненню мети кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв необґрунтоване рішення, в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що мета застосування запобіжного заходу у кримінальному проваджені буде досягнута застосуванням ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 КПК України, та покладенням на нього обов`язків з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що ефективно може забезпечити подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і грошове стягнення відповідно до ч.2 ст.179 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 підлягає скасуванню з постановленням, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, за кожною вимогою.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 та свідками, не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала, в частині покладення обов`язків, діє по 20 серпня 2025.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2