Єдиний унікальний номер справи 333/6314/25
Номер провадження 1-в/333/145/25
УХВАЛА

іменем України

про продовження примусових заходів медичного характеру

17 липня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора представника лікарні лікаря-психіатра особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку захисника адвокатаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року неодноразово була оглянута лікарем-психіатром з діагнозом: Шизоафективний розлад, змішаний тип, ускладнений алкоголізацію. Правопорушення (25.02.2023, 28.05.2023, 23.06.2023, 12.09.2023, 18.09.2023, 12.10.2023), інкриміновані ОСОБА_6 , кваліфіковано як вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи. За висновком судово-психіатричного експерта від 22.11.2023 № 404 визнана такою, що не осудною. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2024 до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку продовжено. За останні 6 місяців стан пацієнтки лишається нестабільним, ліки приймала, лікаря-психіатра своєчасно відвідувала. Під час огляду лікарем-психіатром станів алкогольного сп?яніння не відмічалось. В клінічній картині переважає депресивна симптоматика: відчуття безпорадності, безвиході, ускладнені тривогою за своє майбутнє внаслідок важкого матеріального стану. На тлі вищевказаних проявів психічного розладу відзначається стійка соціально та трудова дезадаптація. Критика до свого стану вкрай формальна.

У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради та лікар-психіатр заяву підтримали і просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор проти задоволення заяви заперечувала, оскільки пропущені строки для звернення до суду.

ОСОБА_6 та її захисник заперечували, щодо задоволення заяви, оскільки пропущені строки для звернення до суду.

Суд, заслухавши представника Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради, лікаря-психіатра, думку прокурора, особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року неодноразово була оглянута лікарем-психіатром з діагнозом: Шизоафективний розлад, змішаний тип, ускладнений алкоголізацію. Правопорушення (25.02.2023, 28.05.2023, 23.06.2023, 12.09.2023, 18.09.2023, 12.10.2023), інкриміновані ОСОБА_6 , кваліфіковано як вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи. За висновком судово-психіатричного експерта від 22.11.2023 № 404 визнана такою, що не осудною.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2024 до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку продовжено. За останні 6 місяців стан пацієнтки лишається нестабільним, ліки приймала, лікаря-психіатра своєчасно відвідувала.

Під час огляду лікарем-психіатром 11 липня 2025 року станів алкогольного сп?яніння не відмічалось. В клінічній картині переважає депресивна симптоматика: відчуття безпорадності, безвиході, ускладнені тривогою за своє майбутнє внаслідок важкого матеріального стану. На тлі вищевказаних проявів психічного розладу відзначається стійка соціально та трудова дезадаптація. Критика до свого стану вкрай формальна.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно із ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступінь якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 січня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у стані неосудності вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, залишено без змін та продовжено примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців, тобто до 06 липня 2025 року включно.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ОСОБА_6 повинна була оглянута комісією лікарів-психіатрів до 06 липня 2025 року та до вказаного строку заява про продовження застосування примусового заходу медичного характеру повинна була бути направлена до суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 була оглянута комісією лікарів-психіатрів 11 липня 2025 року, тобто поза меж, визначених ч.2 ст.95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" строку.

Також, заява представника медичного закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 була направлена до суду 15 липня 2025 року та отримана судом 16 липня 2025 року, що підтверджується штампом суду, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідною заявою, оскільки останній день звернення до суду з такою заявою є 06 липня 2025 року, тому заява представника медичного закладу в цьому випадку задоволенню не підлягає.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 592/13856/17, відповідно до якої колегія суддів погодилась з рішенням суду про відмову у задоволенні подання представника психіатричного закладу про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідним поданням.

Також в правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 11 січня 2024 року у справі «Цеге фон Мантейфель проти України» зазначено, що 19.08.2016 року місцевий суд постановив ухвалу про продовження строку примусового лікування заявниці. Строк дії цієї ухвали закінчився 19.02.2017 року, оскільки відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу ухвали про продовження строку примусового лікування особи мали переглядатися щонайменше раз на шість місяців, однак заявниця продовжувала триматись в психіатричній лікарні за відсутності судового рішення, тому Європейський суд дійшов висновку, що її тримання в психіатричній лікарні після 19.02.2017 року було незаконним та констатував порушення п.1 ст.5 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника медичного закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусову порядку задоволенню не підлягає, оскільки заявником пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з відповідною заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад В задоволені заяви директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1