Справа № 333/633/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , його захисника (в режимі відео конференції): ОСОБА_6 , підозрюваного: ОСОБА_7 , його захисника: ОСОБА_8 , підозрюваного: ОСОБА_9 , його захисниці: ОСОБА_10 , підозрюваної: ОСОБА_11 , її захисниці: ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_12 , захисниці підозрюваного: ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду,

клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 ,

про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000737 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

17.04.2025 року в провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , яке обґрунтоване наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000737 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Суть повідомленої підозри ОСОБА_9

ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, маючи відповідно до ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» статус адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002451, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області № 23 від 21.11.2019), будучи обізнаним про особливий період на території України, а також діяльність Збройних Сил України, порядок їх комплектування, з метою перешкоджання такій діяльності, з корисливих мотивів, у період часу з 17.01.2025 по 23.01.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньо змовою із старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 , реалізовуючи заздалегідь розроблений план та на виконання раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзди з м. Запоріжжя в райони розташування військових частин НОМЕР_2 (Дніпропетровська область) та НОМЕР_3 (Житомирська область), де їх очікували військовослужбовці ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 (який був залучений до конфіденційного співробітництва з метою викриття їх протиправної діяльності), які виконували раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради щодо вчинення дій, спрямованих на самовільне залишення ними місця несення служби (дезертирства). Після чого, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , маючи на меті виконання раніше досягнутої домовленості із вказаними військовослужбовцями, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, перевезли їх до раніше обумовлених місць на території міста Запоріжжя, шляхом використання власного транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 під час перевірок документів військовослужбовців працівниками органів правопорядку за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_9 вчинив умисні дії направлені на зменшення чисельності особового складу Збройних Сил України в умовах воєнного стану, чим перешкоджав здійсненню їх законної діяльності та створював загрозу неможливості виконання ними поставлених завдань.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.01.2025, будучи адвокатом, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньо змовою зі своєю дружиною ОСОБА_11 , яка є діючим працівником поліції, під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_12 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_3 , а саме з території АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в сумі 20000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Житомирської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_12 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі працівника поліції

ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_12 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухиляючись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 свого службового становища.

Так, 17.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano», прибули в обумовлене місце на території Житомирської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_12 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому, ОСОБА_12 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_12 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_12 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_12 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 в разі необхідності пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_12 у вчиненні ним дезертирства та достававши його 17.01.2025 у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 отримали від військовослужбовця ОСОБА_12 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025, ОСОБА_9 будучи адвокатом, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньо змовою зі своєю дружиною, яка є діючим працівником поліції - ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_7 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_3 , а саме з території АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в сумі 40000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Житомирської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_7 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі працівника поліції

ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_7 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 свого службового становища.

Так, 20.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano», прибули в обумовлене місце на території Житомирської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_7 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому ОСОБА_7 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_7 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_7 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_7 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_12 у вчиненні ним дезертирства та достававши його у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 отримали від військовослужбовця ОСОБА_7 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025, ОСОБА_9 будучи адвокатом, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньо змовою зі своєю дружиною, яка є діючим працівником поліції - ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_5 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_2 , а саме з території АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 15000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Дніпропетровської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_5 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі працівника поліції

ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_5 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 свого службового становища.

Так, 21.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano», прибули в обумовлене місце на території Дніпропетровської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_5 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому ОСОБА_5 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_5 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_5 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_5 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_5 у вчиненні ним дезертирства та доставивши його у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 отримали від військовослужбовця ОСОБА_5 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Враховуючи викладене ОСОБА_9 вчинив умисні дії направлені на активне сприяння вчиненню військовослужбовцями ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 самовільного залишення місця несення служби.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.01.2025, будучи адвокатом, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньо змовою зі своєю дружиною, яка є діючим працівником поліції - ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_14 (який був залучений до конфіденційного співробітництва з метою викриття їх протиправної діяльності), щодо сприяння у вчиненні ним начебто самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_2 , а саме з території АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 20000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Дніпропетровської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_14 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі працівника поліції

ОСОБА_11 до вказаного ОСОБА_14 місця на території м. Запоріжжя, де останній начебто планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 свого службового становища.

Так, 23.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули в обумовлене місце на території Дніпропетровської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_14 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому ОСОБА_14 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_14 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища старшим інспектором відділу моніторингу Запорізького районного управління поліції ОСОБА_11 під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_14 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_14 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії, які ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вважали необхідними кримінального правопорушення до кінця, доставивши ОСОБА_14 у заздалегідь обумовлене місце та отримавши за сприяння у вчиненні дезертирства від військовослужбовця ОСОБА_14 грошову винагороду в обумовленій сумі, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки останніх було викрито та затримано на місці події працівниками правоохоронних органів.

Суть повідомленої підозри ОСОБА_11

ОСОБА_11 , підозрюється у тому, що вона, перебуваючи на службі у Національній поліції України, будучи обізнаною про особливий період на території України, а також діяльність Збройних Сил України, порядок їх комплектування, з метою перешкоджання такій діяльності, з корисливих мотивів, у період часу з 17.01.2025 по 23.01.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньо змовою із ОСОБА_9 , реалізовуючи заздалегідь розроблений план та на виконання раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила виїзди з м. Запоріжжя в райони розташування військових частин НОМЕР_2 (Дніпропетровська область) та НОМЕР_3 (Житомирська область), де їх очікували військовослужбовці ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 (який був залучений до конфіденційного співробітництва з метою викриття їх протиправної діяльності), які виконували раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради щодо вчинення дій, спрямованих на самовільне залишення ними місця несення служби (дезертирства). Після чого, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , маючи на меті виконання раніше досягнутої домовленості із вказаними військовослужбовцями, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, перевезли їх до раніше обумовлених місць на території міста Запоріжжя, шляхом використання власного транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання свого службового становища як працівника поліції під час перевірок документів військовослужбовців працівниками органів правопорядку за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_11 вчинила умисні дії направлені на зменшення чисельності особового складу Збройних Сил України в умовах воєнного стану, чим перешкоджав здійсненню їх законної діяльності та створював загрозу неможливості виконання ними поставлених завдань.

Крім того ОСОБА_11 підозрюється у тому, що вона, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньо змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , використовуючи належний останньому транспортний засіб «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , реалізуючи заздалегідь розроблений ним злочинний план, вчинила дії направлені на сприяння вчиненню військовослужбовцем

ОСОБА_12 самовільного залишення місця несення служби (дезертирства), з місця розташування військової частини НОМЕР_3 , до заздалегідь обумовленого місця переховування у м. Запоріжжі, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.01.2025, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та за попередньо змовою із ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_12 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_3 , а саме з території АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в сумі 20000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. у заздалегідь обумовлене місце на території Житомирської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_12 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_12 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання ОСОБА_11 , як працівником поліції, свого службового становища.

Так, 17.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» прибули в обумовлене місце на території Житомирської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_12 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому, ОСОБА_12 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_12 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання свого службового становища ОСОБА_11 , як працівником поліції, під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_12 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_12 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 в разі необхідності пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_12 у вчиненні ним дезертирства та достававши його 17.01.2025 у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 отримали від військовослужбовця ОСОБА_12 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та за попередньо змовою із ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_7 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_3 , а саме з території АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в сумі 40000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Житомирської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_7 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_7 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання ОСОБА_11 свого службового становища, як працівником поліції.

Так, 20.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» прибули в обумовлене місце на території Житомирської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_7 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому ОСОБА_7 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_7 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища ОСОБА_11 , як працівником поліції, під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_7 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_7 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_12 у вчиненні ним дезертирства та достававши його у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 отримали від військовослужбовця ОСОБА_7 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та за попередньо змовою із ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_5 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_2 , а саме з території АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 15000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 у заздалегідь обумовлене місце на території Дніпропетровської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_5 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі ОСОБА_11 до обраного ОСОБА_5 місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання ОСОБА_11 , як працівником поліції, свого службового становища.

Так, 21.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano», прибули в обумовлене місце на території Дніпропетровської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_5 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому, ОСОБА_5 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_5 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища ОСОБА_11 , як працівником поліції, під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_5 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_5 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_5 у вчиненні ним дезертирства та доставивши його у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 отримали від військовослужбовця ОСОБА_5 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Враховуючи викладене ОСОБА_11 вчинила умисні дії направлені на активне сприяння вчиненню військовослужбовцями ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 самовільного залишення місця несення служби.

Крім того, ОСОБА_11 підозрюється у тому, що вона, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньо змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , використовуючи належний останньому транспортний засіб «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , реалізуючи заздалегідь розроблений ним злочинний план, вчинила дії направлені на сприяння вчиненню військовослужбовцем ОСОБА_14 , самовільного залишення місця несення служби (дезертирства), з місця розташування військової частини НОМЕР_2 , до заздалегідь обумовленого місця переховування у м. Запоріжжі, де останній планував переховуватись, ухиляючись від проходження військової служби, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.01.2025, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та за попередньо змовою із ОСОБА_11 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку досяг домовленості із військовослужбовцем ОСОБА_14 (який був залучений до конфіденційного співробітництва з метою викриття їх протиправної діяльності), щодо сприяння у вчиненні ним начебто самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця розташування військової частини НОМЕР_2 , а саме з території АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 20000 гривень.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на власному автомобілі марки «Nissan Murano» у заздалегідь обумовлене місце на території Дніпропетровської області, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_14 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його у супроводі ОСОБА_11 до вказаного ОСОБА_14 місця на території м. Запоріжжя, де останній начебто планував переховуватись, ухиляючись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів, шляхом використання ОСОБА_11 , як працівником поліції, свого службового становища.

Так, 23.01.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі марки «Nissan Murano» прибули в обумовлене місце на території Дніпропетровської області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_14 , виконуючи раніше надані ОСОБА_9 вказівки та поради. У подальшому, ОСОБА_14 сів в якості пасажира до автомобіля марки «Nissan Murano», а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи узгоджено між собою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_14 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища ОСОБА_11 , як працівником поліції, під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_14 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

При цьому, шляхом слідування до місця переховування, під час зупинок на «блок-постах», з метою уникнення перевірки документів у ОСОБА_14 , а також унеможливлення ідентифікації його працівниками органів правопорядку як особи, яка самовільно залишила місце несення служби, ОСОБА_11 , в разі необхідності, пред`являла працівникам правоохоронних органів власне службове посвідчення працівника Національної поліції України, а також використовувала встановлені паролі, відомі їй як працівнику поліції, що забезпечувало безперешкодний проїзд транспортного засобу через встановлені «блок-пости».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії, які ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вважали необхідними кримінального правопорушення до кінця, доставивши ОСОБА_14 у заздалегідь обумовлене місце та отримавши за сприяння у вчиненні дезертирства від військовослужбовця ОСОБА_14 грошову винагороду в обумовленій сумі, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки останніх було викрито та затримано на місці події працівниками правоохоронних органів.

Суть повідомленої підозри ОСОБА_12

ОСОБА_12 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17.01.2025, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_3 на території АДРЕСА_1 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя, куди був доставлений за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Суть повідомленої підозри ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.01.2025, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_3 на території АДРЕСА_1 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя, куди був доставлений за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Суть повідомленої підозри ОСОБА_5

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.01.2025, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме до місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 на території АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя, куди був доставлений за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

24 січня 2025 року ОСОБА_9 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

24 січня 2025 року ОСОБА_15 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

24 січня 2025 року ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

24 січня 2025 року ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

23 січня 2025 року ОСОБА_12 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.03.2025 постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 23.04.2025 включно.

Трьох місячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 23.04.2025, однак для проведення нижче перелічених слідчих та процесуальних дій потрібен додатковий час 1 (один) місяць. Для здобуття належних і допустимих доказів та прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, а саме:

1. отримати матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій після їх завершення та зняття грифу «Таємно» у встановлену законодавством порядку;

2. провести огляд інформації, вилученої під час проведення тимчасових доступів у операторів зв`язку (на теперішній час з цією метою виконується доручення слідчого працівниками оперативного підрозділу);

3. вилучити інформацію у банківській установі під час проведення тимчасового доступу та здійснити її огляд (відповідна ухвала направлена для виконання до банківської установи);

4. вирішити питання щодо повідомлення підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру (з урахуванням нових здобутих доказів, в т.ч. після проведення процесуальних дій, вказаних вище);

5. провести інші процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

Провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у трьох місячний строк з дня повідомлення про підозру не представляється можливим у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, необхідністю проведення значної кількості слідчих (процесуальних) дій для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, застосуванням значної кількості заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевказаного, слідчий просить слідчу суддю продовжити строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 4-х місяців, тобто до 23.05.2025 року.

В судовому засіданні слідчий та процесуальний прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_16 , підозрюваний ОСОБА_12 та його захисниця ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , просили розглянути клопотання слідчого на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_9 також просив розглянути клопотання слідчого на розсуд суду.

Підозрювана ОСОБА_11 та захисниця останньої і ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 не заперечували відносно задоволення, при цьому просили врахувати слідчу суддю, що заявлені слідчим докази та слідчі дії можливо було провести завчасно, вважають продовження строку досудового розслідування не обґрунтоване.

Слідча суддя, вислухав пояснення слідчого, прокурора, підозрюваних та їх захисників, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000737 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України.

В межах вищевказаного кримінального провадження:

- 23 січня 2025 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

- 24 січня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

- 24 січня 2025 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

- 24 січня 2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

17.03.2025 постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 23.04.2025 включно.

Інкриміновані ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 - ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з п. 3 ч.4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження (ч. 4 ст. 294 КПК України).

Слідчий звернувся, у встановлені ч. 5 ст. 294 КПК України строк, з даним клопотанням про продовження строку досудового розслідування, яке погоджено заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. До клопотання слідчого додані копії матеріалів даного кримінального провадження, якими він обґрунтовує своє клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що у межах цього кримінального провадження внаслідок складності провадження, кількості підозрюваних та різної кваліфікації інкримінованих їм злочинів, обсягу доказів, тривалості у часі для їх збирання, ще не здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, які мають значення для об`єктивного та повного досудового розслідування, однак планується їх проведення. Заявлені слідчим в клопотання слідчі та процесуальні дії, які плануються провести є обґрунтованими та доцільними.

Враховуючи зазначене вище, слідча суддя дійшла висновку, що заявлений слідчим строк, на який необхідно продовжити досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню, є доцільним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст.219, 222, 294,295-1 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000737 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 23 травня 2025 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1