САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/736/25
Провадження №1-кп/726/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000202 від 21.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

В проваджені Садгірського районного суду м. Чернівці знаходиться обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000202 від 21.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що у теперішній час продовжують існувати достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та не зменшилися, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у можливості - переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у можливості незаконно впливати на потерпілих, у цьому кримінальному провадженні, вркховуючи те, що ОСОБА_3 ознайомлений із копіями адміністративних матеріалів відносно вчинення ним ДТП із яких йому відоме місце роботи потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому на думку обвинувачення обвинувачений має реальну можливість незаконно впливати на них.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у вчиненні іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 продемонстрував явну неповагу до правоохороних органів, діяв зухвало та уперто, не бажав припиняти протправні дії, що на думку обвинувачення свідчить про те, що він може продовжити вчиняти протиправну діяльність.

На даний час є достатні підстав вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_3 дасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, протии клопотання прокурора не заперечували, проте адвокат зауважив, що обвинувачений за період досудового розслідування та у суді не порушував порядку та не скоював будьякі правопорушення, що свідчить про необгрунтованість клопотання.

Суд розглянувши подане письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого, заслухавши доводи сторін, дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадженняі застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Окрім цього, при вирішенні клопотання прокурора, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З досліджених доказів вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту було наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2025 року, щодо підозрюваного ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 2 місяці із забороною залишати місце постійного проживання в період часу з 19:00 год. по 07:00 год.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці суду від 12.03.2025 р. строк дії даного запобіжного заходу продовжено на на 60 діб.

Так, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив 11.05.2025. Отже, до закінчення строку дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурор до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу не звертався.

Судом встановлено, що за час перебування під домашнім арештом обвинувачений ОСОБА_3 виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: прибував в судові засідання на виклики суду; вчинення ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні суду не надано.

Суд враховує також, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, одружений, дотримувався умов застосованого запобіжного заходу як під час його дії так і після закінчення його строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України наведених прокурором в клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу слід відмовити за його необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст.177,178,194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали виготовлений 24.06.2025.

Головуючий суддяОСОБА_1