Провадження № 11-сс/824/194/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участю:

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Громадської організації "Громадська рада доброчесності" - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року, якою відмовленоу задоволенні скарги голови Громадської організації «Громадська рада доброчесності» ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0000393 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга голови Громадської організації «Громадська рада доброчесності» ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0000393 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 рокувідмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник ГО "Громадська рада доброчесності" - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника ГО «Громадська рада доброчесності» ОСОБА_5 у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що при розгляді скарги слідчий суддя не надав правову оцінку діям слідчого, що полягали у недотриманні вимог норм КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів у постанові про закриття кримінального провадження. Також, слідчий суддя належним чином не перевірив доводи слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, при розгляді скарги слідчий суддя не надав правову оцінку діям слідчого, що полягали у недотриманні вимог норм КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів у постанові про закриття кримінального провадження.

Так, слідчим зроблено помилковий та передчасний висновок, щодо наявних підстав для закриття кримінального провадження, адже не встановленні всі важливі для даного кримінального провадження факти та обставини.

Задля повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх наявних обставин слідчий мав би дослідити такі обставини, як наявність змови ОСОБА_7 з командирами військових частин НОМЕР_1 ОСОБА_8 та НОМЕР_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 або ж навмисне введення вказаних осіб в оману ОСОБА_7 задля самовільного залишення військової частини.

З`ясування даних обставин має істотне значення для встановлення фактичних обставин кримінального провадження та для прийняття рішення про наявність чи відсутність складу злочину.

Таким чином, слідчим суддею належним чином не надано правову оцінку в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів, викладених у постанові про закриття кримінального провадження, оскільки остання не відповідає вимогам КПК України.

До того ж, слідчий суддя належним чином не перевірив доводи слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, з огляду на наступне:

Як зазначалось у постанові, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 12.01.2023, займаючи посаду судді Херсонського адміністративного окружного суду, перебуваючи на службі у лавах Збройних Сил України, виконувала обов`язки члена Вищої Ради правосуддя у зв`язку з чим періодично залишала місце несення військової служби, на яку вона добровільно мобілізувалась.

У той же час, у відповідності до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» член Вищої ради правосуддя не має права суміщати свою посаду з будь-якою посадою в органі державної влади або органі місцевого самоврядування, органі суддівського, адвокатського чи прокурорського самоврядування, зі статусом народного депутата України, депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, районної у місті, сільської, селищної ради, з підприємницькою діяльністю, обіймати будь-яку іншу оплачувану посаду (крім посади Голови Верховного Суду), виконувати будь-яку іншу оплачувану роботу або отримувати іншу винагороду, крім винагороди члена Вищої ради правосуддя (за винятком здійснення викладацької, наукової чи творчої діяльності та отримання винагороди за неї), а також входити до складу керівного органу чи наглядової ради юридичної особи, що має на меті одержання прибутку. Член Вищої ради правосуддя не може належати до політичних партій, професійних спілок, брати участь у будь-якій політичній діяльності.

Однак, суд залишив поза увагою пряму вказівку у постанові про закриття кримінального провадження щодо фактичного залишення військової частини ОСОБА_7 в умовах воєнного стану у зв`язку зі здійсненням своїх повноважень як член Вищої ради правосуддя, всупереч вимогам, встановленим ч. 6 ст. б Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Крім того, суд оминув той факт, що ОСОБА_7 займає посаду члена Вищої ради правосуддя, має вищу юридичну освіту, а отже, є фахівцем у галузі права, а тому і була завчасно обізнана про настання кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

З огляду на це, вбачається за необхідне ще раз зазначити про те, що ОСОБА_7 або вступила в змову з командирами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , або ввела їх в оману, що, у свою чергу, виключає факт відсутності складу злочину. До того ж, слід зауважити, що у разі попередньої змови ОСОБА_7 з командирами, кримінальну відповідальність, крім неї, повинні нести зазначені в оскаржуваній постанові командири військових частин.

Таким чином, судом не у повному обсязі було досліджено обставини кримінального провадження, з чого слідує хибний висновок про відсутність в діяннях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000393, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 від 27.06.2024, кримінальне провадження № 0000393, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, було закрито, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з постановою слідчого голова Громадської організації «Громадська рада доброчесності» ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на вказану постанову.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2024 відмовлено у задоволенні скарги голови Громадської організації «Громадська рада доброчесності» ОСОБА_5 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0000393 від 10.05.2024.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Так, згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Ці положення кримінального процесуального закону при винесенні постанови про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а висновки наведені у постанові відповідають фактичним обставинам встановленим під час досудового розслідування та є належним чином мотивованими, про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Так, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження, слідчим суддею зроблено обгрунтований висновок про те, що органом досудового розслідування, було зібрано та надано належну правову оцінку доказам, зокрема, допитам свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , та як наслідок слідчий прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку із отриманням даних про обізнаність керівництва та надання відповідного дозволу ОСОБА_7 на її залишення військової для прийняття участі у пленарних засіданнях Вищої ради правосуддя, що вказує на відсутність факту самовільного залишення військової частини або місця несення служби військовослужбовцем ОСОБА_7 чи не з`явлення її вчасно на службу, а тому в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки ці висновки є обгрунтованими та вмотивованими, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вивчення матеріалів кримінального провадження дає підстави стверджувати те, що дослідження обставин кримінального провадження було проведено повно та всебічно, були досліджені обставини, які дали підстави слідчому, а потім і слідчому судді дійти до обґрунтованого висновку про відсутність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а відтак і відсутність у діях ОСОБА_7 складу цього злочину.

Доводи апеляційного скарги про те, що слідчим суддею належним чином не надано правову оцінку в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів, викладених у постанові про закриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На противагу доводам апелянта про те, що слідчий суддя належним чином не перевірив доводи слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя аргументував, що в цілому, докази, зібрані в ході досудового розслідування, не мають жодних ознак сумнівності та узгоджуються у свій сукупності.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а в апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які б слугували підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу представника Громадської організації "Громадська рада доброчесності" - адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Громадської організації "Громадська рада доброчесності" - адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року - залишити без змін.

Судді ________________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3