Справа № 638/7343/25
Провадження № 1-в/638/498/25
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адівоката ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

представника- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1985 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2025 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1985 року народження, який відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (N? 25)», засуджений 28 грудня 2020 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за 4.3 ст. 187, 4.3 ст. 175, ч. 1 ст. 263, 4.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до мотивувальної частини вироку від 28 грудня 2020 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме 4 епізоди:

-22.03.2018 на суму 1 477 грн. 92 коп.;

-в період із 28.04.2018 до 11.05.2018 на суму 610 грн.;

-в період із 07.05.2018 по 11.05.2018 на суму 300 грн.;

-в період із 11.05.2018 до 15.05.2018 на суму 450 грн.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 3 епізоди:

-03.05.2018 на суму 1 487 грн.;

-05.05.2018 на суму 380 грн.;

-16.05.2018 на суму 1 275 грн.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року N? 3886-1X) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2018 становить 1 762 грн., а отже дії ОСОБА_5 за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 року слід кваліфікувати за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна.

З урахуванням встановленого неоподаткованого мінімуму доходів громадян на час вчинення злочину, представник колонії просить звільнити ОСОБА_5 , 1985 р.н. від покарання, призначеного вироком Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2020 року за епізодами, які мали місце 22.03.2018; в період із 28.04.2018 до 11.05.2018; в період із 07.05.2018 по 11.05.2018; в період із 11.05.2018 до 15.05.2018; а також звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 року за епізодами, які мали місце 03.05.2018: 05.05.2018;16.05.2018.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник засудженого в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання колонії підтримав та просив задовольнити.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 1985 року народження, засуджено вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 за 4.3 ст. 187, 4.3 ст. 175, ч. 1 ст. 263, 4.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Вирок набрав законної сили 29.01.2021 року.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання за цим вироком в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Тобто два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на: 01.01.2018 становить 1 762 грн.; 01.01.2020 становить 2 102 грн.

Відповідно до вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 за 4.3 ст. 187, 4.3 ст. 175, ч. 1 ст. 263, 4.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме 4 епізоди:

-22.03.2018 на суму 1 477 грн. 92 коп.;

-в період із 28.04.2018 до 11.05.2018 на суму 610 грн.;

-в період із 07.05.2018 по 11.05.2018 на суму 300 грн.;

-в період із 11.05.2018 до 15.05.2018 на суму 450 грн.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 3 епізоди:

-03.05.2018 на суму 1 487 грн.;

-05.05.2018 на суму 380 грн.;

-16.05.2018 на суму 1 275 грн.

Таким чином, діяння, вчинені ОСОБА_5 у зазначені дати та період часу наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненню від покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020, яким ОСОБА_5 засуджений ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, вважати ОСОБА_5 , 1985 р.н. засудженим вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020, за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020 за ч.3ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2020, за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.08.2025.

Суддя ОСОБА_1