Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3403/25
Номер провадження 1-кп/711/389/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м.Черкаси підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 28.01.2025, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровський районний суд м. Черкаси розглядає кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 України.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

Прокурором ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. Клопотання обґрунтовувала наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 09 до 12 років, що свідчить про ризик можливого переховування від суду при перебуванні на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; також обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ними своїх показань; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом наявності у разі перебування на волі можливості видалення, у тому числі дистанційно, інформації, що знаходилась у його мобільному телефоні та може свідчити про вчинення ним інкримінованих кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на відсутність в обвинуваченого роботи та офіційних джерел доходу, а також вчинення ним продовжуваного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КУ України. Вважає, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив про послідовну позицію обвинуваченого під час досудового розслідування та визнання ним вини у вчиненні інкримінованого злочину. Разом з тим, просив суд розглянути питання про зменшення розміру застави, визначеної ОСОБА_4 при обранні запобіжного заходу, вказав на відсутність в обвинуваченого майна та доходів для внесення раніше визначеної застави у сумі 242 240 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію і доводи захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, 28.01.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

27.03.2025 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.04.2025 включно, з можливістю внесення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Аналізуючи наведені в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу ризики, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, тому, перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він не працює, не має постійного місця проживання, неодружений, на утриманні дітей не має, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які, зважаючи на початковий етап судового провадження, ще не допитані в судовому засіданні, у вигляді їх залякування, підкупу чи впливу іншим чином з метою схилити до зміни, спотворення їхніх показань або відмови від показань, які викривають дії обвинуваченого. Продовжує також залишатися істотним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні продовжуваного злочину. Суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 , може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме у випадку перебування на волі матиме змогу видалити, у тому числі дистанційно, інформацію, що знаходилась в його мобільному телефоні та могла свідчити про вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та інших злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, вказані обставини та ризики виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

Суд вважає, що заявлені обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, істотно не змінилися, а тому інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, чи забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на початковому етапі судового провадження суд не вбачає.

Разом з тим, суд вважає за можливе при продовженні строку тримання під вартою зменшити ОСОБА_4 в передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України межах раніше визначений розмір застави до 60 прожиткових мінімумів доходів громадян з метою реалізації ним права на внесення такої застави і можливої зміни запобіжного заходу на менш суворий, та визначити у випадку її внесення наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Також під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не вбачала, вказала, що угода у кримінальному провадженні не укладалася, підстави для його закриття також відсутні. З урахуванням цього, просила призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 31 КПК України визначено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 3 ст. 307 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 КПК України, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 право на клопотання про проведення судового розгляду цього кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, однак обвинувачений ОСОБА_4 такого клопотання не заявив, зазначив, що вважає за можливе здійснювати розгляд справи суддею одноособово.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 315 КПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 вищезазначеної статті. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та були підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено. Пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження питання, що передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, захисник та обвинувачений.

Керуючись статтями 27, 132, 176-178, 183-184, 194, 196-199, 314-316, 369-372, 376 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000389 від 28.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, 05 травня 2025 року о 12:00 годині.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у залі Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Викликати для участі у судовому засіданні: прокурора, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 червня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 181 680 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Головуючий ОСОБА_1