Єдиний унікальний номер 205/6757/23
Номер провадження 1-кп/205/807/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
Провадження № 1-кп/205/807/25 Справа № 205/6757/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679 від 06.05.2023 та №0000390 від 20.06.2023 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, який має середню технічну освіту, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.11.2022 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 407, 69 КК України до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її в посаді стрілець-снайпер 1 парашутно-десантного взводу 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 , 05.05.2023 приблизно о 13:56 годині, зайшов до приміщення магазину «Варус-52», що належить ТОВ «ОМЕГА», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 8, шляхом вільного доступу, реалізуючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, упевнившись та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, взяв майно, що належить ТОВ «ОМЕГА», а саме: пляшку алкогольного напою «Фінляндія журавлина», об?ємом 0,7 л, дві пляшки алкогольного напою «Фінляндія чорна смородина», об?ємом 0,5 л, пляшку коньяку «Резерв Шабо ВСОП», об?ємом 0,5 л, після чого пройшов касову зону, не розрахувавшись за товар, чим спричинив ТОВ «ОМЕГА» матеріальну шкоду на загальну суму 1242 гривень 30 копійок, але в цей момент, кримінально - протиправні дії ОСОБА_3 були викриті і припинені охоронцями магазину «Варус-52».

Таким чином, ОСОБА_3 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки дії останнього було викрито охоронцями магазину «Варус-52».

Крім того, солдат ОСОБА_3 проходячи військову службу за контрактом в посаді 1 парашутно-десантного взводу 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, 17 червня 2023 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи біля глухого під?їзду будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий протиправний умисел, направлений на заподіяння раніше не знайомому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів в ділянку обличчя людини, можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, перебуваючи в безпосередній близькості до ОСОБА_5 , умисно завдав йому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область рота, у зв`язку з чим вибив 1-й зуб на нижній щелепі праворуч. Далі, не зупиняючись на досягнутому, наніс ОСОБА_5 один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область правого вуха, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця з садном на його тлі - по задній поверхні правої вушної раковини в проекції мочки; садна в заушній області праворуч; травматичної екстракції 1-го зубу на нижній щелепі праворуч, неокріплого рубця, який може бути наслідком загоєння глибокого садна чи поверхневої рани в проекції слизової оболонки верхньої губи праворуч; садна по передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу в проекції верхнього полюсу - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125 КК за ознаками спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про відмову від обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК відповідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 01 січня 2023 року, а тому, з урахуванням змін до закону України про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження підлягає закриттю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечував проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, а також не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ст. 284 КПК, зазначивши, що йому зрозумілі підстави та процесуальні наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення та у зв`язку з втратою чинності закону яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння та те, що вказані підстави для закриття кримінального провадження є нереабілітуючими.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених клопотань та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , з огляну на наступне.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, щодо кримінальних правопорушень, визначених даним пунктом, в тому числі щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

Як видно з абзацу 2 ч. 7 ст. 284 КПК, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного кримінального суду у справі № 712/1710/19.

В судовому засіданні не встановлено підстав, які б перешкоджали задоволенню заяви потерпілого про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 125 КК, а тому заява підлягає до задоволення, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК.

Наслідки закриття кримінального провадження були роз`яснені всім учасникам судового провадження. Суд вважає, що потерпілий добровільно погодився на написання заяви щодо відмови від підтримання обвинувачення в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК та така заява не є наслідком будь-якого впливу на потерпілого.

З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги вільне волевиявлення потерпілого і обвинуваченого, зважаючи на положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, суд приходить до висновку, що судове провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Крім того, судом встановлено, що на час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 , діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн. (3028 грн. х 50%).

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Разом з цим, вартість майна, у спробі заволодіти яким обвинувачується ОСОБА_3 становить 1242 гривень 30 копійок тобто, не перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленої на день вчинення обвинуваченим інкримінованого йому діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Отже, має місце декриміналізація, а саме діянь, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом обману вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить на момент інкримінованого діяння 2684 грн, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_3 , діяння, оскільки вартість майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1ст. 479-2 КПК).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК.

Так частиною 1 статті 5 КК визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за вказаними вище обвинувальними актами за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження було понесено процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №2379/23 від 08.05.2023.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат суд виходить з такого.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Крім цього, відповідно до висновків, викладених в постанові ККС ВС від 01.02.2024 у справі № 930/497/23, закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2022 у справі № 3-20/2021(40/21) визначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за своєю правовою природою є нереабілітуючою підставою для закриття провадження, оскільки її застосування фактично констатується причетність особи до вчинення кримінально-караного діяння.

Таким чином, суд вважає, що процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні не можуть бути віднесені на рахунок держави та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання про речові докази судом вирішуються відповідно до ст. 100 КПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК, 26, п. 4-1, 7 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст. 285-288, 182, 372, 376, 479-2 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000390 від 20.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000679 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №2373/23 від 08.05.2023 у розмірі 300 гривень.

Речові докази, якими визнано:

?Одну без пошкоджень пляшку алкогольного напою «Фінляндія журавлина» об`ємом 0,7л та одну без пошкоджень пляшку алкогольного напою «Фінляндія смородина» об`ємом 0,7л повернути ТОВ «Омега» за належністю;

?ДВД диск в паперовому конверті на якому містяться 25 відеозаписів залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_1