1-кп/205/1189/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000336 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) № 59 від 27.02.2024 року, старшого солдата ОСОБА_3 , за мобілізацією, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 23.02.2024 № 267-РС на посаду солдата резерву 56 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), якого з 27.02.2024 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 224 від 10.08.2024 року старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Так, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку та проходження військової служби, будучи цілком обізнаним про встановлення та обов`язкове виконання зобов`язань по сплаті аліментів на утримання свого малолітнього сина та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх остання, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення.

Старший солдат ОСОБА_3 , являючись з 29 березня 2022 року військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходив її на посаді командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , за то отримував щомісячну виплату грошового забезпечення всіх нарахованих йому доходів, яке здійснював ІНФОРМАЦІЯ_3 , на фінансовому забезпеченні якого перебувала військова частина НОМЕР_2 .

10 серпня 2020 року судовим наказом Ленінською районного суду міста Дніпропетровська у справі № 2-н/205/174/20 зобов`язано стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2020 року, і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

28 вересня 2020 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра відкрито виконавче провадження ВП № 63150699 з примусового виконання судового наказу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2020 року по справі № 2-н/205/174/20.

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи зобов`язаним до сплати встановлених 10 серпня 2020 року судовим наказом Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, який 10 серпня 2020 року набрав законної сили, на користь ОСОБА_5 , аліментів на утримання малолітньої дитини (аліментів) - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2020 року, і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, достовірно знаючи про необхідність щомісячної виплати аліментів в період часу з 13 липня 2020 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, за відсутності інших утриманців, являючись фізично здоровим, працездатним, маючи можливість сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми щодо гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дитини, грубо порушуючи свої обов`язки щодо утримання дитини, покладені на нього як батька ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, цілком обізнаний, що, згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковими до виконання на всій території України та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність не реагував, ігноруючи вимоги державного виконавця Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодапькому районах міста Дніпра про необхідність виконання аліментних зобов`язань, про свої доходи, зміну місця проживання, зміну місця роботи, мобілізацію до лав Збройних Сил України, зарахування до складу військової частини з встановленням посадового окладу та надбавки за особливості проходження військової служби тощо - державну виконавчу службу не повідомляв, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, до суду про зменшення розміру суми виплати аліментів не звертався, та маючи як військовослужбовець стабільну виплату всіх нарахованих йому доходів, з метою ухилення від сплати аліментів, почав злісно ухилятись від сплати аліментів, у зв`язку із чим, за період з 01 листопада 2024 року по 01 серпня 2025 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 32 572,02 грн. (тридцять дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні 02 копійки), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, які добровільно ОСОБА_3 не сплатив.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акта у її відсутність.

За результатами дослідження змісту заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченим своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченим у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше не судимий, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується посередньо.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1