УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025року

м. Київ

cправа № 335/8559/15-к

провадження № 51 - 3417 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2024 року, залишеною без зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2025 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 28 ч. 2, ст. 294 ч.1, ст. 365 ч. 1 КК України, закрито у зв`язку зі закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 294 ч.1, ст. 28 ч. 2, ст. 365 ч. 1 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 413 КПК України, із зазначенням конкретних порушень вказаних статей відповідно до матеріалів кримінального провадження.

Також у поданій скарзі прокурор не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3