1Справа № 335/4772/25 1-кс/335/2739/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 0000476 на майно, яке було вилучено 28.05.2025 року в ході обшуку у ОСОБА_4 , а саме: печатки на автоматі ФОП ОСОБА_4 ; довіреностей, виданих на ім`я ОСОБА_4 від громадян Казмерчука, Диконенко, Самохіної, ОСОБА_6 , Сокур, Чубрєєва, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Кочетов, Лубковська, Лавінець, Дорожинська, ОСОБА_9 ; нотаріально засвідченої заяви Дорожинської; Свідоцтва про народження ОСОБА_10 ; Свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; жорсткого диску Samsung; копій документів щодо різних осіб на 233 аркушах; грошових коштів у розмірі 95000 гривень.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що потреба у застосуванні арешту до вищезазначеного майна на даний час відпала, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено даних про те, що таке майно має відношення до кримінального правопорушення. Наполягав, що грошові кошти, вилучені у ОСОБА_4 , були передані останньому його батьком у позику на ремонт автомобіля, отже не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні заявник та його представник клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні, просили клопотання задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив у його задоволенні відмовити. Суду пояснив, що у кримінальному провадженні, ще триває досудове розслідування, деякі документи ще досліджуються, з метою встановлення ознак речових доказів. Наполягав, що арешт грошових коштів підлягає подальшому застосуванню з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, та заявником, на його думку, не доведено їх передання за договором позики.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 18.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У даному кримінальному провадженні за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді від 30.05.2025 року (справа № 335/4772/25 1-кс/335/1850/2025) було накладено арешт на вилучене 28.05.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , зокрема наступне майно: Печатку на автоматі ФОП « ОСОБА_4 »; Довіреність від ОСОБА_12 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_13 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_14 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_15 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_16 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_17 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_18 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_19 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_20 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_21 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_22 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_23 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_24 на 1 арк.; Заява від ОСОБА_24 на 1 арк.; Свідоцтво про народження ОСОБА_25 на 1 арк.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; Копії документів відносно різних осіб на 233 аркушах; Жорсткий диск фірми «Samsung» model:HD403LJ, s/n:S0NFJ1FP804618.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 30.05.2025 року (справа № 335/4772/25 1-кс/335/1849/2025) було накладено арешт на вилучені 28.05.2025 року в ході проведення обшуку транспортного засобу «Ford» марки «Edge», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , зокрема, грошові кошти у загальній сумі 94 500 гривень купюрами: 1000 гривен (44 купюри), 500 гривень (100 купюр), 200 гривень (2 купюри), 100 гривень (1 купюра).

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, мета застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, полягає у досягненні дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що арешт на вищезазначене майно було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання слідчому судді не надано даних про необхідність подальшого застосування арешту до вищезазначеного майна, яке належить заявникові, та які б свідчили, що зазначене майно потребує подальшого дослідження та проведення відносно нього слідчих і процесуальних дій. Обставин, які б свідчили, що зазначене у клопотанні майно має значення для досудового розслідування, в ході розгляду клопотання не встановлено.

Слідчим у судовому засіданні не надано і не наведено даних про встановлення обставин, які б свідчили, що речі і документи, про скасування арешту з яких йдеться у клопотанні, використовувалися при вчиненні кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Крім того, будь-яких даних на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 94 500 гривень були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді не надано, а доводи заявника щодо їх походження слідчим не спростовано.

Доводи слідчого щодо підстав подальшого застосування арешту до грошових коштів з метою забезпечення конфіскації як виду покарання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання, оскільки з цією метою арешт не накладався.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, підтверджені наданими слідчому судді матеріалами, з огляду на те, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, враховані слідчим суддею при накладені арешту на вилучене в ході обшуків у заявника майно, про яке йдеться у клопотанні, перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Виходячи з мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якою є досягнення дієвості цього провадження, відповідно до положення ст. 131 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту зазначеного у ньому майна, а саме: печатки на автоматі ФОП ОСОБА_4 ; довіреностей, виданих на ім`я ОСОБА_4 від громадян Казмерчука, Диконенко, Самохіної, ОСОБА_6 , Сокур, ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , Лавінець, Дорожинська, ОСОБА_9 ; нотаріально засвідченої заяви Дорожинської; Свідоцтва про народження ОСОБА_10 ; Свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; жорсткого диску Samsung; копій документів щодо різних осіб на 233 аркушах. У зв`язку з чим, в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

В частині скасування арешту грошових коштів, вимоги клопотання підлягають частковому задоволенню у сумі 94 500 гривень, виходячи із розміру коштів, на які було накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 107, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2025 року (справа № 335/4772/25 1-кс/335/1850/2025) на наступне майно: Печатку на автоматі ФОП « ОСОБА_4 »; Довіреність від ОСОБА_12 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_13 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_14 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_15 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_16 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_17 на 1 арк.; Довіреність ОСОБА_18 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_19 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_20 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_21 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_22 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_23 на 1 арк.; Довіреність від ОСОБА_24 на 1 арк.; Заява від ОСОБА_24 на 1 арк.; Свідоцтво про народження ОСОБА_25 на 1 арк.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; Копії документів відносно різних осіб на 233 аркушах; Жорсткий диск фірми «Samsung» model:HD403LJ, s/n:S0NFJ1FP804618.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2025 року (справа № 335/4772/25 1-кс/335/1849/2025) на грошові кошти у загальній сумі 94 500 гривень.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1