Номер провадження: 11-сс/813/1119/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 :

1) накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-об`єкт нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :04:013:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-об`єкт нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0188 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09) розмір частки;

-об`єкт нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0187 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09) розмір частки;

-об`єкт нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:1357 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27);

-об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Олександрівка (Олександрівська с/р), вул. Берегова 19 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27);

-об`єкт нерухомого майна Єдиний нерухомий нероздільний комплекс нежитлових капітальних будівель за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Хетагурова Кости 44/6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03);

-об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Чорноморка, вул. Приморська 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3694634).

Заборонено будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

2) накладено арешт на майно ПП «Фрог Агросервіс» (), а саме:

-нафтоналивне судно «Пегас» ІМО 8926767;

-нафтоналивне судно «Инженер Вальчук» ІМО 8711825.

3) накладено арешт на корпоративні права ПП «Фрог Агросервіс» () у вигляді 100% статутного капіталу, що становить 340 000 (триста сорок тисяч гривень) грн., кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_8 що має відсоток статутного капіталу (відсоток права голосу) 100, шляхом заборони учасникам ПП «Фрог Агросервіс» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ПП «Фрог Агросервіс» ().

4) накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Анкаа» () у вигляді 50% статутного капіталу, що становить 5 000 (п`ять тисяч гривень) грн, засновником якого наразі є ОСОБА_8 що має відсоток статутного капіталу (відсоток права голосу) 50, шляхом заборони учасникам ТОВ «Анкаа» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Анкаа» ().

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що арешт зазначеного майна необхідний для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки в рамках вказаного кримінального провадження Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області було подано позовну заяву (у порядку ст.128 КПК України), щодо відшкодування шкоди на суму 422 051, 07 доларів США (за курсом НБУ становило 15 915 292, 60 гривень) до ПП «Фрог Агросервіс» та підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді не відповідає вимогам законності, обґрунтованості, підлягає перегляду та зміні, з наступних підстав та мотивів:

- слідчий суддя не вказав належні підстави, мотиви та обґрунтування необхідності розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника, а лише посилався на положення ч. 2 ст. 172 КПК України;

- слідчий суддя не врахував, що орган досудового розслідування у розумінні статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, та не оцінив належним чином відповідно до статті 94 КПК України надані докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення;

- у порушення статей 171, 173 КПК України слідчий суддя не надав оцінки розумності й співрозмірності обмеження права власності ПП «Фрог Агросервіс» завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, зокрема, чи не призведе накладення арешту на майно до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності підприємства;

- вартість арештованого майна сумарно перевищує розмір збитків, а саме: відповідно до тендерного аукціону від 11.05.2021 року, судно «Пегас» продано за фінальною ціною 555 002,00 грн; відповідно до тендерного аукціону від 04,01.2022 року, судно «Инженер Вальчук» продано за фінальною ціною 7 800 000,00 грн.; накладено арешт на корпоративні права ПП «Фрог Агросервіс», статутний капітал, якого становить 340 000 грн; накладено арешт на 7 об`єктів нерухомості.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримав свою апеляційну скаргу, подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правилами ч. 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Пунктом 5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У судовому засіданні апеляційного суду на основі наданих матеріалів провадження встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Одеській області, знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 20 січня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 19 лютого 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 243 КК України, за кваліфікуючими ознаками: забруднення моря в межах внутрішніх морських вод України речовинами шкідливими для життя та здоров`я людей, що творило небезпеку для живих ресурсів моря та інші тяжкі наслідки; за ч. 2 ст. 364-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України вона має статус підозрюваної і щодо його майна може вирішуватися питання про застосування заходів забезпечення, зокрема арешту.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 своїми діями завдала шкоди зумовленої забрудненням моря у розмірі 422 051, 07 доларів США (за курсом НБУ становило 15 915 292, 60 гривень).

В рамках вказаного кримінального провадження Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області було подано позовну заяву (у порядку ст.128 КПК України), щодо відшкодування шкоди на суму 422 051, 07 доларів США (за курсом НБУ становило 15 915 292, 60 гривень) до ПП «Фрог Агросервіс» та підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у випадку засудження ОСОБА_8 за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, на неї може бути покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, за рахунок майна, яке її належить.

В апеляційній скарзі не заперечується висновок оскаржуваної ухвали щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, тому колегія суддів не здійснює її перегляд у цій частині, а перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали виключно в межах доводів апеляційних скарг.

У даному випадку, слідчий суддя при вирішенні питання щодо можливості накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову), врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, внаслідок яких спричинено заподіяння матеріальної шкоди державним інтересам у розмірі 422 051, 07 доларів США (за курсом НБУ становило 15 915 292, 60 гривень), розмір яких підтверджено висновком експерта 24-6680 від 14 січня 2025 року.

Враховуючи, що у даному провадженні розслідуються ймовірно противоправні дії ОСОБА_8 , якими заподіяно збитки на суму 15 915 292, 60 гривень, колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та зазначає, що відшкодування шкоди у такому випадку відбувається за рахунок майна, яке належить винній особі.

Виходячи з того, що завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього провадження, враховуючи можливість накладення на ОСОБА_8 обов`язку з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення за вироком суду у разі доведення її вини, заявлена стороною обвинувачення мета може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна підозрюваної з метою запобігання ризику його відчуження.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

На переконання слідчого судді, на цьому етапі досудового розслідування, накладення арешту на речі з метою забезпечення цивільного позову, є необхідним для виконання вищенаведеного завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень.

Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання колегії суддів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії злочинам проти довкілля.

Апеляційний суд вважає, що цей суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що слідчим суддею застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту шляхом обмеження права розпорядження, що унеможливлює відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій з майном, проте не перешкоджає ОСОБА_8 та членам її родини, користуватися арештованим майном. Відтак, захід забезпечення кримінального провадження, застосований оскаржуваною ухвалою, не є надмірно обтяжливим, а доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговують на увагу.

Клопотання про накладення арешту на майно розглянуто без участі власника майна, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 172 КПК України. Процесуальні права зазначеної особи поновлені шляхом подання апеляційної скарги. Окрім того, зазначена особа вправі звернутися безпосередньо до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна. За такого, позбавлені підстав доводи апелянта про порушення його процесуальних прав.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4