печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000209 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування, з метою конфіскації майна як виду покарання, а саме: на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, загальною площею 72 кв. м, житловою площею 37 кв. м.

Явка сторін кримінального провадження

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглядає клопотання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення підозрюваного, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею, та мотиви слідчого судді

У провадженні Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000209 від 02.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що за невстановлених органом досудового розслідування обставин, але не пізніше 01.01.2023 у заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленими особами, та службовими особами ТОВ «ЕЛПО УКРАЇНА» (), зокрема ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який перебуває на посаді головного інженера, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на посаді керівника з виробництва, виник загальний злочинний умисел направлений на привласнення бюджетних грошових коштів, що належать ПрАТ «КЕВРЗ» шляхом зловживання своїм службовим становищем в умовах воєнного стану, в результаті проведення тендерних закупівель та подальшого приймання поставлених ТОВ «ЕЛПО УКРАЇНА» () товарів (приладів та устаткування) залізничного призначення, а саме:

- систем охолодження кабіни машиніста ЕТ-583.002-02 в кількості 10 шт., які за технічними параметрами виробів не відповідають вимогам технічних характеристик визначених паспортом ЕТ-583.00.000-02 «Система охолодження кабіни машиніста ЕТ-583.00-02», внаслідок чого завдано матеріального збитку державному бюджету на загальну суму 2 850 000 грн;

- світильників 220В (основного освітлення) ЕТ.107.00.000-15-07 креслення, у загальній кількості 104 шт., та світильників 110/220В (для тамбурів) ЕТ.107.00.000-15-10 креслення, у кількості 42 шт., які знаходяться у непрацездатному стані у зв`язку з невідповідністю частини технічних параметрів вимогам ДСТУ 2860-94, внаслідок чого завдано матеріального збитку державному бюджету на загальну суму 1 066 480 грн.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри було вручено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 24.06.2025.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КПК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єків нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.06.2025 ОСОБА_5 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, а також вказане майно є таким, що відповідає вимогам для застосування конфіскації, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Разом із тим, на даній стадії досудового розслідування заборона користування нерухомим майном є надмірним тягарем, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження за № 0000209 від 02.03.2023 арешт на майно, із забороною відчуження та розпорядження, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000209 від 02.03.2023.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8