ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0002822 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05.09.2025 р.,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2025 р. задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Республіці Молдова, мешканцю м. Мостиська, Львівської області, громадянина Республіки Молдова, який має посвідку на постійне проживання в Україні, не одруженому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.45 год. 02 листопада 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 265 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 802420 гривень.

У разі внесення застави та звільнення його з-під варти, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити розмір застави та визначити її в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ЄУНСС 725/8049/25 НП 11сс/822/263/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

Вказував, що визначений розмір застави є для нього непомірним, оскільки після повернення з зони бойових дій він тимчасово не працює.

Зазначав, що прокурор не обґрунтував жодного доказу щодо суми збитків, окрім 80 000 грн, з якими він погоджується.

Просив суд врахувати, що він є сиротою, а тому родичів які б змогли внести такий розмір застави немає. Також він є раніше не судимим, має неповнолітню дитину, а його дівчина вагітна.

Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосований до нього запобіжний захід є занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на обґрунтування тих висновків слідчого судді, які ніким не оспорено.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим віділом ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 12.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002822 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

05.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення та обґрунтованість пред`явленої йому підозри, яка є достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що він офіційно не працює, отже, не має постійного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, є громадянином іншої держави та мешканцем іншої області. Даних про те, що підозрюваний є учасником бойових дій, матеріали справи не містять.

А тому колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою, яка схильна до вчинення негативних проступків, тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід.

Такий висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину ОСОБА_7 свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому колегія суддів погоджується з тим, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи як дані про особу останнього, так і те, що він є громадянином іншої держави та проживає в іншій області. Визначений слідчим суддею розмір застави для підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованим.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги підозрюваного необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2025року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя