Провадження №: 1-в/336/73/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 (через підсистему ВКЗ),

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.01.2024 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулась з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні ОСОБА_5 , засудженого вироком Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 15.01.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік.

Подання обґрунтовано тим, що вирок відносно засудженого надійшов до органу пробації 21.02.2024.

27.02.2024 засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та здійснення нагляду, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння адміністративних та кримінальних правопорушень., ознайомлений з обов`язками, передбаченими ч.3 ст.164,166 КВК України. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку, про свідчить його особистий підпис в зазначеному документі.

Під час перебування на обліку ОСОБА_8 , скоїв повторно злочин, 23.01.2018 відносно нього СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відкрито кримінальне провадження №0000244, відомості про яке внесені в ЄРДР за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

За час перебування на обліку засуджений порушував умови та порядок звільнення від., відбування покарання з випробуванням, а саме: ухилявся від виконання обов`язку, покладеного на нього судом відповідно до п.1 ч.1 ст.76 КК України, що проявилось в одноразовій неявці до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, за має одне письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування призначеного покарання, що в даному випадку не можна розглядати як ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом. Однак, засуджений неодноразово (4 рази) вчиняв адміністративні правопорушення, які призвели до адміністративних стягнень, про що свідчать матеріали, долучені до особової справи засудженої особи, за що також має письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування призначеного покарання.

Таким чином, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, нехтуючи довірою, що виявлена до засудженої особи судом, а також гуманізмом, вираженим у його звільненні від' відбування покарання, які повинні були проявитися в його прагненні довести своє виправлення або перевиховання зразковою поведінкою, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.2 ст.21 Кримінально - процесуального кодексу України: «Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України».

Ураховуючи викладене, а також те, що вказані порушення закону є суттєвими, мають очевидний характер, завдають істотну шкоду авторитету влади, а тим самим авторитету держави, та на підставі ч.2 ст.78 Кримінального Кодексу України, ст.9, ч.І, 2 ст.166 Кримінально - виконавчого Кодексу України тап.8 ч.І ст.537 Кримінального процесуального Кодексу України, просили про задоволення подання.

Представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в судовому засіданні підтримала подання та просила про його задоволення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що іспитовий строк, призначений засудженому закінчився 15.01.2025.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи №20/2024 дослідивши подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з положеннями ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно ст.76 КК України, на засудженого покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Шевченківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області було заведено особову справу № 20/2024.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про вимоги вироку суду, в період іспитового строку порушив обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ст.76 КК України, які проявлялися в неявках на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, постійне уникнення від покладених на нього вироком суду обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Положеннями ст.166 КВК України регламентується відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням, зокрема у частині другій вказаної статті передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання.

При цьому, як зазначено у частині третій ст.166 КВК України, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Аналогічні положення містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.

При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію один раз не свідчить про те, що вона сталася з причин, які не є поважними і не створює систематичність вчинення порушення порядку відбування покарання.

Вчинені засудженим ОСОБА_5 адміністративні правопорушення не пов`язані з посяганням на порушення громадського порядку (ч. 2 ст. 166 КВК України), а стосуються порушення Правил дорожнього руху України, що не є суттєвим порушенням порядку відбування покарання.

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах особової справи, а саме вимоги про судимість, а також пояснень представника органу пробації, засуджений ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень в період іспитового строку не вчиняв.

При цьому, суд звертає увагу на те, що іспитовий строк, призначений вироком суду сплинув 15.01.2025.

Пунктом 9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації, звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Здійснювати подальший нагляд за поведінкою звільненого від відбування покарання не виявляється можливим, оскільки здійснювати свої повноваження щодо засудженої особи уповноважений орган з питань пробації мав законні підстави до 15.01.2025, тобто до моменту спливу іспитового строку.

За таких обставин, суд вважає що матеріали справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 78 КК України,ст. 394, 395, 537-540 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 у відношенні ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1