ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 Справа №607/16806/24 Провадження №1-кп/607/617/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 17 липня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.москва рф, громадянина російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово проживає в м. Тверь, губернатор Тверської області, голова уряду Тверської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України, за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва ЗС рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС рф вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи Генерального штабу Збройних Сил російської федерації (далі ГШ ЗС рф), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей рф, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами рф і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості рф на світовій арені, представники влади та ЗС рф, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів рф здійснювалось викривлення подій на Євромайдані, вказувалося на хибність європейського вектора розвитку зовнішніх відносин України. При цьому, шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення та компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян рф і місцевих мешканців південно-східних регіонів України до дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники крайньо націоналістичних поглядів, а учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалася їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно, за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності та пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації (далі ЧФ рф), це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС рф поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому ведення гібридної війни проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати на території півострова Крим.

Для ефективної реалізації плану вирішено залучити військовослужбовців ЗС рф, співробітників інших силових відомств рф, представників влади, інших громадян російської федерації та України. Крім того, з цією ж метою, представниками влади рф створено та озброєно іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, якими керували офіцери спецслужб і ЗС рф.

Зокрема, на військовослужбовців ЧФ рф співучасниками покладалося вжиття заходів щодо підготовки та розв`язання агресивної війни на території АР Крим і м. Севастополя, а саме:

- планування, підготовка, організація прийняття та розосередження на об`єктах ЧФ рф військових підрозділів ЗС рф, які передбачалися ГШ ЗС рф для здійснення вторгнення на територію АР Крим і м. Севастополя для ведення агресивної війни проти України;

- організація блокування підрозділами ЧФ рф у взаємодії з військовими козацькими товариствами рф, діючими під виглядом місцевих жителів АР Крим і м. Севастополя, та з представниками так званої «самооборони» - незаконними збройними формуваннями, військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України) та Державної прикордонної служби України (далі ДПС України) з метою перешкоджання їхній законній діяльності щодо відсічі збройній агресії рф, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності;

- організація блокування транспортних комунікацій з метою нейтралізації роботи морського та повітряного військового транспорту, пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення для України;

- організація захоплень будівель і споруд органів державної влади України з метою перешкоджання їхній нормальній роботі.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС рф.

У подальшому військовослужбовці ЧФ рф, у взаємодії з підрозділами спеціальних військ ЗС рф, підрозділами та спеціальними формуваннями інших силових відомств рф, іррегулярними незаконними збройними формуваннями, озброєними бандами, групами найманців та із залученням представників військових козацьких товариств рф, продовжили реалізацію спільного умислу, спрямованого на військову окупацію та подальшу анексію АР Крим та м. Севастополя.

Зокрема, 27 лютого 2014 року близько 04 год. 30 хв. понад 100 озброєних військовослужбовців НОМЕР_1 окремого полку спецпризначення ПДВ ЗС рф проникли до будівель Верховної Ради АР Крим за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, проспект Кірова, 13, та Ради Міністрів АР Крим за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18, захопили їх та установили контроль над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та необхідних для рф рішень.

Здійснивши захоплення будівель центральних органів влади АР Крим і м.Севастополя, представники командування ЗС рф на виконання вказівок та розпоряджень представників влади рф продовжили агресивні військові дії, визначені заздалегідь розробленим злочинним планом, з метою порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміни меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Зокрема, упродовж 27-28 лютого 2014 року здійснено блокування автошляхів, захоплення аеропортів та транспортних підприємств, що організовували та забезпечували безпечний рух повітряних суден.

Одночасно із блокуванням автошляхів та захопленням аеропортів і транспортних підприємств розпочато блокування та захоплення військових частин ЗС України, дислокованих на території АР Крим і м. Севастополя, пошкодження та знищення військового майна, що має важливе оборонне значення для України.

Після захоплення військових частин та виведення з ладу системи протиповітряної оборони підрозділів ЗС України, дислокованих в АР Крим і м. Севастополі, порушуючи державний повітряний простір України, на територію півострова Крим почали безперешкодно здійснювати неодноразові перельоти з території Південного військового округу рф та посадку в районах аеродромів «Кача» та «Гвардійське» ЧФ рф військові літаки та вертольоти з військовослужбовцями ЗС рф на бортах.

Крім того, для забезпечення контролю над повітряним простором півострова Крим та з метою недопущення на зазначену територію військових підрозділів ЗС України і представників правоохоронних органів України для вжиття заходів щодо відсічі збройній агресії рф, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, військовослужбовцями ЧФ рф у взаємодії з військовослужбовцями військових частин спеціального призначення ЗС рф, якими здійснено вторгнення на територію півострова Крим, проведено блокування, захоплення та диверсії на військових аеродромах, розташованих на території АР Крим і м. Севастополя.

Крім того, з 27 лютого 2014 року військовослужбовцями ЧФ рф, у взаємодії з представниками інших підрозділів ЗС рф, військових козацьких товариств рф, на виконання розробленого злочинного плану розпочато заходи з блокування та захоплення військових частин ВМС ЗС України та ДПС України.

Окрім цього, з метою контролю за використанням зброї та перешкоджанням виконання службових обов`язків щодо здійснення охорони державного кордону України, невеликими групами військовослужбовців зі складу невстановлених підрозділів спеціального призначення ЗС рф, у кількості до 100 осіб, у спеціальному екіпіруванні, озброєних автоматами, штурмовими гвинтівками, снайперськими гвинтівками та шумовими гранатами, здійснено напади та захоплення органів управління ДПС України на території АР Крим і м. Севастополя усіх рівнів від регіонального управління до підрозділів охорони кордону.

Крім того, у період з 27 лютого до 18 березня 2014 року військовослужбовці ЗС рф спільно з іншими особами, у тому числі з числа військових козацьких товариств рф, вчинили захоплення і блокування будівель правоохоронних органів, органів державної влади, підприємств, установ та організацій для взяття під свій контроль місцевих засобів телерадіомовлення і комунікації та забезпечення виконання іншими співучасниками ведення агресивної війни згідно з відведеними їм ролями в реалізації спільного умислу, спрямованого на окупацію та подальшу анексію території АР Крим та м. Севастополя.

Таким чином, з 20 лютого 2014 року представниками влади рф і службовими особами ЗС рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Виконання вищевказаних дій надало можливість представникам влади та службовим особам із числа керівництва ЗС рф забезпечити військову окупацію території АР Крим та м. Севастополя, проведення диверсій, блокування військових частин, установ та органів військового управління ЗС України та інших військових формувань, державних органів та органів місцевого самоврядування, ведення підривної діяльності, організацію проведення на території АР Крим та м. Севастополя 16 березня 2014 року незаконного сепаратистського референдуму, спрямованого на порушення територіальної цілісності України, проголошення так званої «Республіки Крим» суверенною державою та подальше звернення нелегітимного парламенту АР Крим до російської федерації із пропозицією про прийняття «Республіки Крим» до складу рф як нового суб`єкта федерації.

Так, 06 березня 2014 року Верховною Радою Автономної Республіки Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму».

Вищевказаною постановою Верховна Рада АР Крим постановила увійти до складу російської федерації як суб`єкт російської федерації та провести 16 березня 2014 року загальнокримський референдум (включаючи місто Севастополь), на який винести альтернативні запитання: «1) Ви за возз`єднання Криму з росією на правах суб`єкта російської Федерації?»; «2) Ви за відновлення дії Конституції Республіки Крим 1992 року і за статус Криму як частини України?». При цьому, на голосування не виносилося питання про проголошення незалежності АР Крим та м. Севастополя.

Цією ж постановою Верховної Ради АР Крим також затверджено текст бюлетеня для голосування на загальнокримському референдумі 16 березня 2014 року і Тимчасове положення про загальнокримський референдум, утворено Комісію Автономної Республіки Крим із проведення загальнокримського референдуму.

Водночас, Указом виконувача обов`язків Президента України від 7 березня 2014 року № 261/2014 зупинено дію вказаної постанови як такої, що не відповідає Конституції та законам України. Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 14 березня 2014 року № 2-рп/2014 визнав неконституційною зазначену постанову Верховної Ради АР Крим, оскільки нею порушено конституційний принцип територіальної цілісності України, а парламент Криму вийшов за межі своїх повноважень. Конституційний Суд України визнав дану постанову такою, що суперечить основоположним принципам суверенності та територіальної цілісності держави, закладеним у міжнародно-правових актах, зокрема принципу взаємної поваги до суверенної рівності кожної держави, що включає політичну незалежність, можливість зміни кордонів відповідно до міжнародного права мирним шляхом і за домовленістю.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим незаконною постановою «Про Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 11 березня 2014 року № 1727-6/14 затвердила Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, спільно прийняту депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Севастопольської міської ради.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2014 року № 3-рп/2014 вказану постанову визнано неконституційною у зв`язку з тим, що затвердження такої декларації не належить до повноважень Верховної Ради АР Крим і суперечить статтям 2, 8, 132, 133, 134, частині 2 статті 135, статтям 137, 138 Конституції України, а також є порушенням положень статті 73, пункту 2 частини першої статті 85 Основного закону України.

У своєму рішенні Конституційний Суд України, зокрема, наголосив, що право на самовизначення на території Автономної Республіки Крим та в місті Севастополі було реалізовано їх жителями як невід`ємною частиною всього Українського народу під час всенародного голосування на всеукраїнському референдумі 1 грудня 1991 року. Ураховуючи результати цього референдуму, Верховна Рада України, діючи від імені Українського народу громадян України всіх національностей, 28 червня 1996 року прийняла Конституцію України, в якій проголосила Україну суверенною і незалежною державою (стаття 1) та закріпила принцип її територіальної цілісності (стаття 2).

Конституційним Судом України у цьому ж рішенні зазначено, що Конституція України не передбачає права окремої частини громадян України (в тому числі і національних меншин) на одностороннє самовизначення, в результаті якого відбудеться зміна території України як унітарної держави.

16 березня 2014 року на окупованих російською федерацією територіях АР Крим та м. Севастополь представниками влади та ЗС рф, діючими на виконання спільного злочинного плану щодо порушення територіальної цілісності України шляхом окупації та подальшої анексії вказаних територій, організовано та проведено незаконний референдум.

Незважаючи на набуття законної сили постановою Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», 17 березня 2014 року нелегітимною Верховною Радою АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», у якій заявлено про звернення до російської федерації з пропозицією про прийняття «Республіки Крим» до складу російської федерації як нового суб`єкта рф зі статусом республіки.

Після цього, представники влади рф продовжили реалізацію спільного злочинного плану, спрямованого на порушення територіальної цілісності України шляхом окупації та анексії території півострова Крим.

Так, незважаючи на незаконність організованого та проведеного представниками влади рф на території півострова Крим референдуму 16 березня 2014 року, нелегітимність існуючих органів влади Автономної Республіки Крим, всупереч наведеним вище міжнародним зобов`язанням рф стосовно України, 17 березня 2014 року видано указ президента рф № 147 «Про визнання Республіки Крим».

Цього ж дня президентом рф видано розпорядження № 63-рп «Про підписання Договору між російською федерацією та Республікою Крим про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворення у складі російської федерації нових суб`єктів», яким погоджено проект вказаного Договору та прийнято рішення про його підписання на вищому рівні.

18 березня 2014 року в м.москва рф, президентом рф путіним в.в. та самопроголошеними представниками так званої «влади Криму» ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також самопроголошеним так званим «мером» м. Севастополя ОСОБА_8 підписано «Договір між російською федерацією та Республікою Крим про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворення у складі російської федерації нових суб`єктів» (далі «Договір»).

Наступним етапом щодо реалізації злочинного плану представників влади та ЗС рф було надання незаконному «Договору» видимості юридичної сили, зокрема, шляхом визнання уявної міжнародної правосуб`єктності адміністративно-територіальних одиниць України Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Так, відповідно до статті 8 Федерального конституційного закону «Про порядок прийняття до російської федерації та утворення в її складі нового суб`єкта російської федерації», єдиною умовою внесення до державної думи на ратифікацію міжнародного договору, що не вступив в силу, є визнання його конституційним судом рф таким, що відповідає конституції російської федерації.

У подальшому, ввечері 18 березня 2014 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), до конституційного суду рф надійшов запит президента рф про перевірку відповідності конституції рф тимчасово застосовуваного вищевказаного «Договору» про прийняття «Республіки Крим» до складу рф (далі Запит).

Постановою конституційного суду рф від 19 березня 2014 року № 6-П «У справі про перевірку конституційності міжнародного договору, який не набрав чинності, між російською федерацією та Республікою Крим про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворення у складі російської федерації нових суб`єктів», безпідставно визнано незаконний «Договір» таким, що відповідає конституції рф.

20 березня 2014 року державна дума федеральних зборів рф прийняла федеральний закон № 36-ФЗ «Про ратифікацію Договору між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворення у складі російської федерації нових суб`єктів» та погодила супутній до «Договору» Федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «Про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворення у складі російської федерації нових суб`єктів Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя».

21 березня 2014 року Рада федерації федеральних зборів рф на позачерговому засіданні своєю постановою № 68-СФ також погодила ратифікацію цього «Договору», а крім того, постановою № 69-СФ прийняла супутній до «Договору» федеральний конституційний закон щодо утворення в рф двох нових суб`єктів «Республіки Крим» і «міста федерального значення Севастополя».

У той же день вищевказані федеральний (№ 36-ФЗ) та федеральний конституційний (№ 6-ФКЗ) закони були підписані президентом рф та набули чинності.

Таким чином представниками влади рф здійснена окупація частини території України Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та спроба легітимізувати указані дії.

В тимчасово окупованих АР Крим і м. Севастополі під виглядом органів державної влади створені окупаційні адміністрації російської федерації, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління указаними територіями на місцевому рівні.

Також представниками влади і ЗС рф вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на решті території держави.

Так, вказаними особами організовувалися та проводилися у березні квітні 2014 року антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях. Основою їх метою було поширення сепаратистських проросійських гасел та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення указаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та ЗС рф вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією здійснення терористичної діяльності, повинні створити враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та ЗС рф, 07 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС рф.

Указані терористичні організації мають: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організації, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладалися наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «ДНР» та «ЛНР» та організація їх діяльності;

- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР» та «ЛНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької та Луганської областей про визнання суверенітету незаконних утворень «ДНР» та «ЛНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР» з метою схиляння їх до участі у вказаних терористичних організаціях та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичних організацій та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також розподіл такої допомоги;

- налагодження взаємодії між терористичними організаціями «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР» та «ЛНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за допомогою таких ЗМІ закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам бойового блоку «ДНР» та «ЛНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» та «ЛНР» транспортом, символікою, агітаційними та іншими необхідними матеріалами.

На учасників силового блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладались наступні обов`язки:

- систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України;

- організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР» та «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями, з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та «ЛНР» та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької та Луганської областей;

- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у проведенні антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької та Луганської областей про визнання суверенітету незаконних державних утворень «ДНР» та «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення 25 травня 2014 року позачергових виборів Президента України на території Донецької та Луганської областей;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;

- охорона полонених військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та цивільного населення, незаконно утримуваних учасниками терористичних організацій.

На керівників блоків покладалося керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій було насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

07 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі АТО).

13 квітня 2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Визнання Верховною Радою України «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» і «ЛНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Відповідно до положень Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 27 січня 1977 року № ETSN90, Протоколу, що вносить зміни до зазначеної конвенції від 15 травня 2003 року № ETSN190, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, Конвенції Ради Європи про запобігання тероризму від 16 травня 2005 року, терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Водночас, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, направлених на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, або скоєних з метою впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, міжнародними організаціями, або привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста). При цьому, злочини терористичної організації відрізняються від інших споріднених злочинів саме фактором цілеспрямованості залякування населення як засобу досягнення поставленої мети.

Враховуючи вищевикладене, «ДНР» і «ЛНР» містять усі необхідні ознаки терористичної організації, мають стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоків лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 28 КК України та ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична організація за своєю правовою природою є одним із різновидів стійких злочинних об`єднань. Установлення наявності чи відсутності у певної групи чи організації ознак такого об`єднання та визначення його виду належить до повноважень суду при ухваленні вироку про притягнення до кримінальної відповідальності фізичних осіб за участь у злочинному об`єднанні, оскільки такі ознаки є обов`язковими елементами складу відповідних злочинів.

Для підтримки підконтрольних терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» представники влади рф створили іррегулярні незаконні збройні формування. Указані збройні формування систематично підкріплювалися найманцями з рф, у тому числі з числа звільнених у запас військовослужбовців ЗС рф, а також постачанням зброї і військової техніки, у тому числі танки, артилерійські системи, протитанкові засоби та зенітно-ракетні комплекси, що постачались рф на територію України.

Учасниками терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» за підтримки незаконних збройних формувань, озброєних банд, груп найманців, у тому числі засланих в Україну з рф, а також розвідувально-диверсійних груп, які очолювали офіцери ГУ ГШ ЗС рф, шляхом вчинення терористичних актів, захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури, актів застосування збройної сили проти держави України, а також інших злочинів, здійснено окупацію частини території Донецької та Луганської областей та взято під контроль частину державного кордону України в указаних областях.

Керівники терористичних організацій «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка» за сприяння та координації представників влади рф провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

Усвідомлюючи, що законні дії сил АТО по припиненню діяльності терористичних організацій та відновленню конституційного правопорядку на території України ставлять під загрозу реалізацію їх злочинного плану, представники влади рф залучили до його виконання не лише терористичні організації та іррегулярні збройні формування, а й регулярні підрозділи ЗС рф, які здійснювали ракетно-артилерійські обстріли, а також збройні напади на підрозділи і позиції сил АТО з території рф.

Зокрема, 22 червня 2014 року диверсійно-розвідувальною групою ЗС рф із застосуванням мінометів, гранатометів та стрілецької зброї обстріляно колону підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на перехресті доріг Біловодськ-Чугінка-Розквіт.

05 липня 2014 року диверсійно-розвідувальною групою ЗС рф, яка рухалася на двох маломірних плавзасобах з боку рф, в Азовському морі здійснено мінометний обстріл підрозділів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

11 липня 2014 року з території рф із реактивної системи залпового вогню БМ-21 «Град» здійснено обстріл підрозділу тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі населеного пункту Зеленопілля.

У травні-липні 2014 року силами АТО взято під контроль приблизно 70 відсотків території Донецької та Луганської областей, звільнено від учасників терористичних організацій значну кількість міст і населених пунктів та забезпечено контроль за основними транспортними комунікаціями. При цьому місто Луганськ, місто Горлівка Донецької області та частково місто Донецьк були блоковані.

Враховуючи указані успіхи сил АТО, з метою перешкодити їм відновити контроль над державним кордоном України в Донецькій і Луганській областях, представники влади рф прийняли рішення про необхідність вторгнення регулярних підрозділів ЗС рф на територію Донецької області.

Упродовж 07-11 серпня 2014 року здійснено посилення угруповання ЗС рф уздовж Державного кордону України, яке нараховувало до 32 батальйонно-тактичних груп (далі БТГр) та 3 ротно-тактичних груп (далі РТГр). Чисельність особового складу становила не менше 45 100 осіб, танків до 160 одиниць, БМП та БТР до 1 360 одиниць, артилерії до 350 одиниць, РСЗВ до 130 одиниць, бойових літаків 192 одиниці, вертольотів 137 одиниць.

24 серпня 2014 року військовослужбовці 331-го гвардійського парашутно-десантного полку 98-ї дивізії ПДВ ЗС рф загальною кількістю близько 400 осіб у взаємодії з іншими невстановленими підрозділами ЗС рф у складі 3-х батальйонно-тактичних груп (військовослужбовці ЗС рф у кількості понад 3 500 осіб, у розпорядженні яких перебувало близько 60 танків, 320 БМД та БМП, 60 гармат, у т.ч. до 16 протитанкових, близько 45 мінометів), діючи на виконання злочинного наказу представників влади і ЗС рф, з метою зміни меж території та державного кордону України шляхом ведення агресивної війни, здійснили широкомасштабне вторгнення на територію України в районі населених пунктів Побєда Берестове Старобешевського району Донецької області та маршем просунулися в район м. Іловайськ Донецької області, де оточили підрозділи сил АТО.

При цьому, з метою введення в оману сил АТО, на військовій техніці ЗС рф було знято або замасковано тактичні знаки, які вказували на її приналежність до ЗС рф, а замість них нанесені розпізнавальні позначки, які використовувалися силами АТО.

29 серпня 2014 року, безпосередньо під час виходу особового складу підрозділів сил АТО з оточення в районі м. Іловайськ у похідному (не бойовому) порядку за визначеним маршрутом в якості наданого представниками влади і ЗС рф гуманітарного коридору, в районі населених пунктів Старобешево, Чумаки, Новодворське, Агрономічне, Многопілля, Червоносільське, Осикове, Новокатеринівка Донецької області, дві колони сил АТО, за наказами вищевказаних осіб, були розстріляні підрозділами ЗС рф та учасниками терористичної організації «ДНР».

У період з літа 2014 року по листопад 2015 року для організації оперативного управління й контролю іррегулярних незаконних збройних формувань рф та підрозділів терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», їх забезпечення (фінансування) озброєнням, військовою технікою та іншим майном, на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей представниками влади і ЗС рф сформовано два армійські корпуси 1-й армійський корпус (зі складом: 5 бригад, 3 окремі полки, 8 окремих батальйонів (дивізіонів), 5 батальйонів територіальної оборони та 2 окремі роти) на окупованій території Донецької області та 2-й армійський корпус (зі складом: 4 бригади; 2 окремі полки; 6 окремих батальйонів (дивізіонів), 8 батальйонів територіальної оборони, 2 окремі роти) на окупованій території Луганської області, які укомплектовувалися за рахунок підрозділів учасників терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» та регулярних військ ЗС рф.

При цьому, незаконні збройні формування терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», іррегулярні незаконні збройні формування рф та військовослужбовці ЗС рф чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку, а учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади рф під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації російської федерації, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

З огляду на викладене, між державами рф та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

З листопада 2021 року представники влади та ЗС рф, з метою підготовки до повномасштабного нападу на Україну, організували перекидання підрозділів ЗС та інших військових формувань рф до кордонів України, що пояснювалося запланованими спільними російсько-білоруськими навчаннями «Союзна рішучість-2022», які розпочалися 10 лютого 2022 року.

Станом на 08 лютого 2022 року вздовж усього кордону з Україною з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованих територій України зосереджено 140 тис. військових рф, включаючи повітряний та морський компонент.

З метою створення приводів для ескалації воєнного конфлікту і здійснення спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, представниками влади та ЗС рф розроблено окремий план, який передбачав вчинення дій, спрямованих на введення в оману і залякування громадян рф та мешканців тимчасово окупованих територій України, а також вчинення провокацій, які полягали у імітації нападів і вогневих ударів, вчинених нібито підрозділами ЗС України по території рф та тимчасово окупованим територіям України.

Одночасно із зазначеним передбачалося визнання керівництвом рф «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» незалежними державами та отримання від них звернення з запитом про надання військової підтримки, яка викликана нібито агресією Збройних Сил України.

На виконання зазначених намірів, 15 лютого 2022 року Державна Дума російської федерації звернулася до президента російської федерації з проханням визнати незалежність «самопроголошених Донецької та Луганської народних республік».

18 лютого 2022 року керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей повідомлено про проведення евакуації місцевого населення тимчасово окупованих територій України до Ростовської області, що пояснювалося вигаданими застереженнями про те, що Збройні Сили України мають намір атакувати тимчасово окуповані території та здійснити їх силове повернення під контроль України.

19 лютого 2022 року вказаними особами було оголошено так звану загальну мобілізацію жителів тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей.

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день, президент російської федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності «Донецької та Луганської народних республік».

Службові особи з числа вищого керівництва рф, які входять до складу ради безпеки рф, публічно підтримали звернення державної думи рф та заявили про необхідність визнання президентом рф незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Цього ж дня президент російської федерації підписав указ про визнання незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

22 лютого 2022 року президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації рф.

В цей же день президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до ради федерації рф звернення про використання Збройних Сил рф за межами рф, яке було задоволено.

23 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому цього ж дня Збройними Силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і ЗС рф, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У період з 5 години 24 лютого 2022 року та щонайменше до 18 червня 2024 року (включно) підрозділи ЗС та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до загибелі людей, у тому числі дітей, та інших тяжких наслідків у вигляді отримання людьми тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Законом України № 1533-VII від 19.06.2014 (надалі Закон № 1533-VII) Розділ І Особливої частини Кримінального кодексу України доповнено статтею 110-2, якою встановлено кримінальну відповідальність за фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України. Закон України № 1533-VII від 19.06.2014 набув чинності 11 липня 2014 року.

Приміткою 1 до ст. 110-2 КК України встановлено, що фінансуванням дій, передбачених у цій статті, є дії, вчинені з метою їх фінансового або матеріального забезпечення.

У свою чергу, губернатор Тверської області російської федерації обвинувачений у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи представником влади рф, у тому числі головою уряду Тверської області, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість загибелі людей, зокрема й цивільного населення, та настання інших тяжких наслідків, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на недоторканість та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також розширення впливу рф, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, здійснив фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 16 серпня 2022 року губернатор Тверської області ОСОБА_3 особисто відвідав тимчасово окупований м. Бердянськ Запорізької області, де з головою окупаційної адміністрації Бердянського району ОСОБА_9 підписав так звану угоду про співробітництво між Тверською областю й Бердянським районом. У рамках даної угоди, поміж іншого відбувалось фінансування забезпечення закладів освіти вказаного району російськими підручниками, складеними за стандартами країни-агресора, паспортизації населення документами рф, а також підготовки до проведення так званого референдуму по приєднанню до російської федерації. Крім того, ОСОБА_3 для жителів Бердянського району від імені «жителів Тверської області» було передано «гуманітарний вантаж» вагою 64 тони.

В квітні 2023 року, але не пізніше 15 квітня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_3 особисто приїхав на тимчасово-окуповану територію Запорізької області, в зону проведення бойових дій, де передав військовослужбовцям збройних сил рф з Верхньоволжя та інших регіонів росії, які входять до складу танкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », в тому числі начальнику штабу полку, матеріально-технічні засоби, амуніцію, інструменти й техніку, предмети першої необхідності, а також автомобіль для виконання бойових завдань проти сил оборони України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 листопада 2023 року, за дорученням губернатора Тверської області обвинуваченого ОСОБА_3 військовослужбовцям танкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 » передано автомобіль, оснащений зимовою та літньою резиною й розмальований в маскувальний колір, для виконання бойових завдань проти сил оборони України, та придбано і передано зимове екіпірування, в том числі костюми, флісові кофти, черевики, утеплені носки, термобілизну, балаклави тощо.

Також, 29 листопада 2023 року на засіданні уряду Тверської області рф під головуванням ОСОБА_3 , прийнято рішення про розширення підтримки військовослужбовців збройних сил рф, які приймають/приймали участь у бойових діях проти сил оборони України та членів їх сімей, зокрема щодо безкоштовного надання земельних ділянок, розташованих на території муніципалітетів Тверської області для індивідуального житлового будівництва, площею від 0,1 до 0,15 га.

30 грудня 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 знову прибув до ТОТ Запорізької області, в зону проведення бойових дій, де повторно особисто передав військовослужбовцям збройних сил рф з Тверської області й інших регіонів росії, які входять до складу танкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », в тому числі його командиру ОСОБА_10 , а також військовослужбовцям авіаційного підрозділу з Верхньоволжя, матеріально-технічні засоби, зокрема теплий одяг, побутову техніку, інструменти, продукти харчування і медикаменти, спальні мішки, теплі чоботи й предмети першої необхідності.

12 січня 2024 року губернатор Тверської області ОСОБА_3 провів засідання бюджетної комісії уряду Тверської області, на якому ним прийнято рішення про збільшення розміру одноразових виплат особам, які підписують контракт з міністерством оборони рф, зі 100 до 305 тис. рос. рублів. Крім того, на вказаному засіданні обвинувачений ОСОБА_3 прийняв рішення про виділення матеріальної допомоги військовослужбовцям, які приймають участь у бойових діях проти сил оборони України, та членам їх сімей, у розмірі до 150 тис. рос. рублів на газифікацію домоволодінь.

12 лютого 2024 року, за дорученням губернатора Тверської області обвинуваченого ОСОБА_3 та підтримки уряду вказаної області, так званим «волонтерским штабом «Помощь Донбассу» сформовано і відправлено на ТОТ України військовослужбовцям рф, які приймають участь у бойових діях проти сил оборони України, чергову партію матеріального забезпечення, до якого увійшли генератори, медичне обладнання, радіостанції та інші речі для військовослужбовців ЗС рф.

Крім того, 12 березня 2024 року губернатор Тверської області ОСОБА_3 повторно передав автомобіль підвищеної прохідності марки ГАЗ 330811 «ВЕПРЬ» в одну із військових частин ЗС рф, які приймають участь в збройній агресії росії проти України.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 квітня 2024 року, за дорученням губернатора Тверської області ОСОБА_3 військовослужбовцям рф, які беруть участь у бойових діях на ТОТ України, було передано продукти харчування, медикаменти, три автомобілі марки «Chevrolet Niva» та засоби зв`язку, а саме ретрансляційний комплекс й рації до нього, що можуть використовуватися на відстані понад 50 кілометрів.

03 травня 2024 року за дорученням губернатора ОСОБА_3 військовослужбовцям іменного підрозділу Тверської області - танкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який веде бойові дії на тимчасово-окупованій території Запорізької області проти сил оборони України, повторно передано безпілотні літальні апарати, комплекти для супутникового інтернету, радіостанції, акумуляторні батареї, коаксильні кабелі, лазерні указки, вогнегасники, газові балончики та інше спорядження, а також харчові продукти.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 , як голова уряду Тверської області, особисто підписав «Постановление Правительства Тверской области от 26.12.2022 № 769-пп «Об особенностях командирования на территории Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области и Херсонской области и внесении изменений в постановление Правительства Тверской области от 17.11.2015 № 535-пп», чим реалізував здійснення виплат грошових коштів державним службовцям та іншим особам з Тверської області, які «відкомандировуються» на територію т.зв. «Донецької та Луганської народних республік», а також Херсонську та Запорізьку областей.

Окрім цього обвинувачений ОСОБА_3 , як голова уряду Тверської області, особисто підписав «Постановление Правительства Тверской области от 04.08.2023 № 338-пп «О предоставлении единовременной денежной выплаты отдельным категориям граждан, поступивших на военную службу по контракту», чим реалізував виділення та виплату одноразової грошової допомоги особам, які підписали контракт із ЗС рф після 01.03.2023.

Отже, губернатор та голова уряду Тверської області обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, добровільно, щонайменше з 16 серпня 2022 року по 3 травня 2024 року, здійснював фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території, державного кордону України, а також насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, вчинене повторно.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження за клопотанням сторони обвинувачення здійснювався в порядку спеціального судового провадження згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.03.2025 за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 (in absentia), котрий показань суду не надавав.

Згідно постанови старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_11 від 01.07.2024, громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 110-2 КК України було оголошено в розшук.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Тернопільській області віл 18.06.2024 № 001-190000956 адвоката ОСОБА_5 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_3 , який згідно розписки від 31.07.2024 отримав копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 17.07.2024.

При цьому, судом також вживалися заходи для виклику обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання остання ОСОБА_3 викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого - приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- відомостями, що містяться у повідомленні про виявлене кримінальне правопорушення від 06.02.2024 № 69/5/2-289н/т УСБ України в Тернопільській області, згідно якого, в ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, в установленому законом порядку отримано дані щодо фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення Конституційного ладу України. Так, згідно отриманих даних, з 24.02.2022, на виконання злочинних з політичного та військового керівництва російської федерації представники підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації здійснюють повномасштабне військове вторгнення на територію України та ведуть агресивну війну проти України, захоплення її території, чим посягають на територіальну цілісність і недоторканність України, намагаються змінити межі територій та державний кордон України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Встановлено, що органи місцевого самоврядування Костромської області, Вологодської області, Ярославської області, Тверської області, Івановської області російської федерації, банківські, фінансові установи, (ремства та організації різних форм власності та спрямування, які є резидентами російської федерації, діючи за попередньою змовою, окрім висловлення підтримки веденню агресивної війни проти України, геноциду українського народу та окупації території України, на постійній основі фінансують зазначені дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменного та спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів та речей, прийняття спеціальних фінансових програм, спрямованих на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації та членів їх сімей. Значна частина податків та зборів, сплачених вказаними суб`єктами до місцевих та федеральних бюджетів, перераховуються до спеціалізованих фондів з фінансування збройних сил та інших силових відомств російської федерації, які посягають на територіальну цілісність і недоторканність України, намагаються зміни межі територій та державний України. Таким чином, отримані дані вказують на наявність в діях зазначених осіб ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України;

- відомостями, що містяться у акті за результатами посилань в мереджі Інтернет від 06.02.2024, згідно якого зокрема здійснено огляд посилань: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 в мережі Інтернет. Зокрема після переходу за вказаними посилання відповідно, ввстановлено статті щодо підтримки учасників т.зв. «сво» Костромською областю рф з назвою «Костромская область - в числе лидеров в стране по внедрению стандарта региональных мер гржки участников СВО. Девять из двадцати мер поддержки, включенных в стандарт, были разработаны в нашем регионе. Такая информация прозвучала на заседании круглого стола, который состоялся в областной думе.». Після переходу за наступним посилання встановлено статтю щодо грошових виплат учасникам т.зв. «сво» Вологодською областю рф з назвою «Выплаты учасникам СВО на Вологодчине увеличены до 700 тыс. Рублей». Після переходу за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 , встановлено статтю щодо грошових штрат Ярославською областю рф на т.зв. «сво» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». За посиланням https ://газета-вся-тверь.рф/news/obshchestvo/podderzhka- ІНФОРМАЦІЯ_14 встановлено статтю щодо підтримки т.зв. «сво» та членів їх сімей Тверською областю рф з назвою «Поддержка участников СВО и членов их семей в Тверской области будет расширена». За наступним почиалнням встановлено статтю «Ивановская область помогает учасникам сво». Фотозображення додані до акту огляду;

- відомостями, що містяться у повідомленні начальника СВ УСБ України в Тернопільській області від 08.02.2024 згідно якого встановлено, що органи місцевого самоврядування Костромської, Вологодської, Ярославської, Тверської та Івановської областей російської Федерації, банківські, фінансові установи, підприємства та організації різних форм власності та спрямування, які є резидентами російської федерації, діючи за попередньою змовою, після початку 24.02.2022 повномасштабного вторгнення рф на територію України, на постійній основі фінансують дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменого спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів та речей, прийняття спеціальних - фінансових програм, спрямованих на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації та членів їх сімей, з метою зміни меж території, державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.110-2 КК України;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 16.02.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду за посилання «игорь руденя приехал в зону сво» встановлено, що пошукова система видала наявні в мережі «Інтернет» варіанти в результаті чого було вибрано посилання « ІНФОРМАЦІЯ_15 » на статтю (Фото 1, 2, 3, 4, 5 додані до протоколу) під назвою « ОСОБА_12 приехал в прифронтовую зону СВО и встретился с бойцами из Тверской области», в якій йдеться про перебування, ІНФОРМАЦІЯ_16 , губернатора Тверської области рф ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на тимчасово окупованій території України, де він зустрічався з військовослужбовцями російських окупаційних військ. Встановлено також статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_17 ». Зокрема, 30 декабря Губернатор ОСОБА_12 в прифронтовой зоне проведения специльной военной операции встретился с военнослужащими из Тверской области и других регионов России. Глава региона пообщался с добровольцами танкового батальона « ІНФОРМАЦІЯ_7 », его командиром, Героем россии ОСОБА_13 , военнослужащими батальона из разных субъектов страны, а также с бойцами авиационного подразделения из Верхневолжья. Игорь Руденя обсудил защитниками страны актуальные для них вопросы: быта, финансового обеспечения и другие. Поинтересовался условиями пребывания служащими, их потребностями. Глава региона подчеркнул все необходимое для быта и несения службы будет предоставлено. Сотрудники областного Правительства держат и будут держать с бойцами постоянную связь по всем вопросам. Военнослужащим были переданы необходимые вещи: тёплая одежда, техника, инструменты, продукты питания и медикаменты, спальные теплые сапоги, предметы первой необходимости, а также письма и от тверских детей. Все эти вещи были собраны в соответствии с пожеланиями самих военнослужащих. Особенно важно, как они сами подчеркнули, было получить обратную связь от земляков, боицы поблагодарили ОСОБА_14 за подарки к Новому году и личное внимание к потребностям военнослужащих. Помощь предоставлена не только представителям Тверской но и всем военнослужащим подразделений. По итогам встречи глава поручил курирующим областным ведомствам продолжать держать связь с бойцами.». Фотозображення особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вітається та спілкується з особами в військовій формі, передає допомогу (фото 1-5);

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 23.02.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду інформації «тверская ІНФОРМАЦІЯ_18 » встановлено, що пошукова система видала наявні в мережі «Інтернет» відомості, зокрема посилання « ІНФОРМАЦІЯ_19 » « ІНФОРМАЦІЯ_20 » (додано фото 1-5). Після чого перейдено за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_21 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_22 », в якому розміщена інформація про заходи, які здійснюються на підтримку «учасників сво та членів їх сімей» на федеральному та регіональному рівнях. Перейдено на сторінку № 2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_23 » та відкрито статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_24 під назвою «В Тверской области прошла акция «россия. Крым. Донбасс»», про урочисті заходи за участю голови тверської обласної думи ОСОБА_15 та губернатора Тверської області рф ОСОБА_3 , присвячені окупації росією АР Крим. Зазначено наступний текст статті, яка розміщена за вищевказаним посиланням: «В Твери в день восьмой годовщины вхождения Крыма и Севастополя в состав Российской Федерации прошла акция «Крым. россия. Донбасс», посвященная этому событию. Участниками акции стали Тверской области ОСОБА_12 , фронтовики ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , председатель Законодательного Собрания области ОСОБА_18 , сенаторы рф ОСОБА_19 и Людмила - депутаты Государственной думы рф ОСОБА_20 и ОСОБА_21 депутаты Законодательного собрания, члены Молодежной палаты при областном парламенте, суворовцы и курсанты академии ВКО, волонтеры, юнармейцы, общественники, жители областной столицы. В общей сложности обединила более пяти тысяч человек. С Днём воссоединения Крыма и Севастополя с россией жителей региона поздравил Губернатор Игорь Руденя. Ровно 8 лет назад в Георгиевском зале подписан государственный договор, по которому Крым и Севастополь вновь стали неотъемлемой частью нашей страны. Президент ОСОБА_22 что в те исторические дни крымчане и севастопольцы проявили патріотизм и стеной встали на пути у тех, кто совершил государственный переворот в Киеве. Жители Крыма и Севастополя не прогнулись, сплотились и поддержали на референдуме восстановление исторической справедливости и возращение в родное Отечество - россию, - сказал ОСОБА_12 . 18 марта 2014 года в Кремле Президент рф владимир путин и представители полуострова подписали договор о вхождении Крыма и Севастополя в состав российской федерации. Согласно документу, в состав россии были включены два новых субъекта Республика Крым и город федерального значения Севастополь. Историческому событию предшествовал референдум, на котором крымчане и севастопольци единодушно проголосовали за воссоединение. Игорь Руденя также отметил, что сегодня наследники поколения победителей героически отстаивают национальные интересы страны и безопасность наших соотечественников в Донецкой и Луганской народных ркспубликах и на Украине. Мы вместе с ними, с нашими воинами россии, как были с жителями Крима и Севастополя во время «Крымской весны», - подчеркнул Губернатор. На площади Славы прошла концертная программа, посвященная воссоединению Крыма и Севастополя с россией. Акцию завершил Гимн российской федерации, который акапелла исполнили стипендиаты губернатора Тверской области, курсанты Тверского суворовского военного училища, другие участники. 18 марта мероприятия, посвященные Дню воссоединения Крыма и Севастополя с россией прошли во всех муниципальных образованиях Верхневолжья». Додано фотозображення до протоколу огляду, скірншоти екрану;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 26.02.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду інформації вибрано посилання на онлайн газету під назвою «Вся Тверь» встановлено статтю під назвою «Поддержка учасников СВО и членов их семей в Тверской области будет расширена», в якій описано засідання, 29.11.2023, уряду Тверської області рф під головуванням губернатора вказаної області ОСОБА_3 , на якому прийнято норми про розширення підтримки учасників т.зв. «сво» та членів їх сімей. Текст статті збережено за відповідним QR кодом. Зокрема вказано про соціальну підтримку та забезпеченням учасників т.зв. сво, фото №№ 1-5 додані до протоколу огляду;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 27.02.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду інформації вибрано посилання на сайт «ТАСС» Фото 1-2, вибрано статтю під назвою «В Тверской области контрактникам увеличили виплати до 305 тис. рублей», у якій описано щодо засідання бюджетної комісії уряду тверської області під головуванням губернатора обвинуваченого у справі І.Рудені, на якому прийнято рішення щодо збільшення одноразових виплат особам, які підписують контракт з міністерством оборони рф у розмірі 305 тис. рос. рублів. Крім того, за рішення ОСОБА_3 виділено матеріальну допомогу учасникам т.зв. «сво» та членам їх сімей у розмірі до 150 тис. рос. рублів на газифікацію домоволодінь. Зміст статті збережено до протоколу, додано відповідний QR код та фото 1-5;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 11.03.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації вибрано посилання на сайт уряду тверської області рф (фото №№ 1-3) «Правительство Тверской области», встановлено статтю під назвою «Тверская область направила в зону спецоперации современное медицинськое оборудование и другие необходимие бойцам вещи», згідно якого 12.02.2024 за підтримки уряду тверської бласті рф, під керівництвом губернатора обвинуваченого у справі І.Рудені сформовано гуманітарний вантаж в зону проведення т.зв. «сво», до якого увійшли генератори, медичне обладнання, радіостанції та інші речі військовослужбовців зс рф. Зміст статті збережено до протоколу, додано відповідний QR код та фото 1-5;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 13.03.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації вибрано посилання на сайт журналу «тверьлайф» (фото №№ 1-3). Згідно якого встановлено статтю наступного змісту: «Губернатор Тверской области передал бойцам в зону СВО «Вепря»», в якій зазначено, що 12.03.2024, губернатор тверської області ОСОБА_3 передав автомобіль ГАЗ 330811 «ВЕПРЬ» в одну із військових частин зс рф, які приймають участь в збройній агресії росії проти України.Зміст статті збережено до протоколу, додано відповідний QR код та фото 1-5;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 01.04.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду наступної інформації: «администартивное деление тверской области» вибрано посилання на сайт «Вікіпедія» встановлено статтю про адмінністраивно територіальний устрій Тверської області рф. Додано відповідний QR код та фото 1-2, диск;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 02.04.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду наступної інформації: «Тверская область. Правительство тверской области», встановлено статтю «Губернатор Игорь Руденя поставил задачи по розвитию туристской индустрии» в Тверской области на период до 2030 года. Встановлено зображення особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його особисті дані та біографія (фото 4, 7), зазначено відомості, щодо членів керівництва Тверської області рф, серед яких зображено фото особи обвинуваченого та вказано « ОСОБА_23 обасти, Председатель Правительства Тверской области» фото № 11. Проведено збереження посилання за QR кодом та додані фото 1-11, диск;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 14.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду наступної інформації: «при поддержке игоря рудени в зоне сво» встановлено інформацію щодо передачі автомобіля для зони проведення сво за доручення губернатора ОСОБА_3 бійцям танкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а також зимове екіпірування, гуманітарні вантажі зібрані за участі мешканців «Верхневолжя», виробничих підприємств російської православної церкви. Організовані також заходи підтримки сімей військовослужбовців по проведені газу до домоволодінь. З цією метою діє регіональний філіал фонду «Защитники Отечества». Додані фото 1-4, диск до протоколу огляду;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 14.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду наступної інформації: «игорь руденя направил в зону сво» встановлено статтю «Тверская область отправила в зону сво беспилотники, радиостанции и куличи», згідно якої за дорученням Ігоря Рдені - губернатора тверської області відправлено безпілотники, радіостанції та продукти харчування. Додані фото 1-5, диск до протоколу огляду;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 30.04.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду наступної інформації: «из тверской области в зону проведения спеціальної операции направлени три автомобиля», встановлено статтю із вказаною та після відкриття статті встановлено наступний зміст, зокрема 02.04.2024 в зону сво військовим зс рф відправлено за підтримки уряду тверської області, зокрема губернатора ОСОБА_3 медикаменти, засоби зв`язку та три автомобілі «Chevrolet Niva» (Фото 2,4). Додані фото 1-4, проведено збереження посилання за QR кодом, збереження тексту статті та додано диск до протоколу огляду;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду від 30.04.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: «Постановления правительства тверской области о предоставлении единовременной денежной виплати отельним категоріям граждан, поступивши на военную службу по контракту». Було вибрано посилання «http://publication.pravo.gov.ru/docmnent/080018/» на сайт «официальное опубликование правових актов» (ФОТО 1, 2,) та отримано постанову уряду тверської області під назвою «Постановление Правительства Тверской области от 04.08.2023 № 338-пп О предоставлении единовременной денежной выплаты отдельным категориям граждан, поступивших на военную службу по контракту», в якій йдеться про виділення урядом тверської області одноразової грошової допомоги особам, які підписали контракт із зс рф після 01.03.2023 та «Постановление от 26.12.2022 № 769 пп «Об особенностях командирования на территории Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области и Херсонской области и внесении изменений в постановление Правительства Тверской области от 17.11.2015 № 535-пп». Також, здійснено завантаження вищевказаних постанов, які додаються до даного протоколу. За допомогою вбудованої функції веб-браузера «Google Chrome» створено досилання на вищезазначену Інтернет-сторінку у вигляді QR коду, додано фотозображення №№ 1-8, додано диск із записом вказаних відомостей;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 31.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: «президент рф владимир путин провел встречу с Губернатором Тверской области ОСОБА_24 », було обрано зокрема відеоролик, який розміщений 08.11.2022 у мережі «Youtube» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_25 ) тривалістю 3:31 хв., під назвою « Президент рф провел встречу с Губернатором Тверской олбасти Игорем Руденей». Встановлено зображення ОСОБА_3 та президента рф. Зроблено стенограму фрагменту вказаного відеозапису з губернатора тверської області рф ОСОБА_3 та президента рф ОСОБА_25 , де з 2:06 хв. по 3:27 хв. відбувається діалог між ОСОБА_3 та путіним в.в: ОСОБА_3 : «по вопросам мобилизации всего, частичной мобилизации, вс задачи были выполнены, совместно с Минобороны. Мы приняли решение о выплате дополнително от области 150 тысяч рублей на период когда наши мобилизированые отправляются на территорию сво. Но по обращениям граждан, значит у нас получилось, что мы хотели оплатить эти деньги, такое решение приняли, когда они убывают уже, ну с учебки На вопросы боевого слаживания учебки, около месяца уходит плюс-минус может быть чуть меньше, и поэтому вот этот период времени был предложено нашими жителями, членами семьи, чтобы мы раньше выплачивали. Такое решение мы приняли в четверг, на прошедшей неделе и сегодня мы начали уже выплаты не частично, а целиком всех 150.000 людям, которые призваны... путін в.в.: Много деталей и конечно нужно напрямую с людьми.... ОСОБА_3 : да-да! ОСОБА_26 : вас прошу, а потом обобщите с другими главами регионов это чтобы был массив материала и вопросов, которые подлежат решению, тоже обязательно с людьми встречусь на этот счет поговорю, чтоб услышать, чтобы иметь такую обратную связь, но буду вам благодарен если вы заранее все эти... ОСОБА_3 : владимир владимирович, все эти работы сделаем проанализируем вопрос....путін в.в.: и предложения по их решению.» З метою збереження отриманих даних та недопущення видалень інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного інформаційного повідомлення за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посилання prps://archive.ph наступним чином, (фото 2, 3). Завантажений відеоролик та фотознімки додані на диску до протоколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 31.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: «по поручению ОСОБА_27 танковому батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в зону сво передано новий автомобіль», встановлено відеоролик, який розміщений 02.11.2023 у мережі «Youtube» за заначеним посиланням тривалістю 1,46 хв, з якого встановлено, що відбувається розмова журналіста з бійцем сво, зокрема з 00.00 хв до 00.16 хв. журналіст зазначає, що за дорученням губернатора ОСОБА_28 Рудені бійцям танкового батальйону «волга» передано автомобіль «шевроле нива» для викоанння бойових завдань. з 01.05 хв до 01.34 хв. учасник сво на ім`я ОСОБА_29 зазначає про потребу таких машин; журналіст зазнчаає, що за дорученням губернатора для бійців придбано зимове екіпірування: костюми, флісові кофти взуття, носки, термобілизна, балаклави та інше. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалень інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного інформаційного повідомлення за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посилання prps://archive.ph наступним чином, (фото 2, 3). Завантажений відеоролик та фотознімки додані на диску до протоколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 31.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: « ОСОБА_30 и депутат госдуми Владимир Васильев посетили Бердянский район», встановлено відеоролик тривалістю 3.06 хв. З зробленої стенограми вбачається, що підписано угоду про співробітництво між Тверською областю та Бердянським районом. ОСОБА_3 повідомив про організацію проведення референдуму, оскільки мешканці мають значний інтерес до інтеграції в рф. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалень інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного інформаційного повідомлення за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посилання prps://archive.ph наступним чином, (фото 1 - 3). Завантажений відеоролик та фотознімки додані на диску до протколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 31.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: « Бойцам батальйона «Волга» в зоне СВО передан гуманітарний груз и поздравления от земляков», встановлено відеоролик тривалістю 2.19 хв. З зробленої стенограми вбачається, що було передано бійцям батальйону «волга» гуманітарний вантаж і привітання від голови регіону та земляків. Військовослужбовець звертається до губернатора називаючи ім`я: « ОСОБА_31 » та висловлює вдячність за допомогу. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалень інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного інформаційного повідомлення за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посилання prps://archive.ph наступним чином, (фото 2 - 3). Завантажений відеоролик та фотознімки додані на диску до протоколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 31.05.2024 мережі Інтернет за участі спеціаліста, зокрема в ході огляду інформації: « ОСОБА_30 поздравил личний состав танкового батальйона « ІНФОРМАЦІЯ_7 » з головщиной образования», встановлено відеоролик тривалістю 2.19 хв. З зробленої стенограми вбачається, що військовослужбовці зс рф висловлюють подяку губернатору тверської області ОСОБА_3 , зокрема командир батальйону « ОСОБА_32 » з 01.13 хв до 02.19 хв зазначає, що губернатор тверської області ОСОБА_33 з самого початку створення батальйону допомагає їм різними способами та усім забезпечує (одягом, продуктами, зброєю, комп`ютерною технікою), висловлюють слова вдячності. Для збереження отриманих даних та недопущення видалень інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного інформаційного повідомлення за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посилання prps://archive.ph наступним чином, (фото1 - 3). Завантажений відеоролик та фотознімки додані на диску до протоколу огляду;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду інтернет ресурсу від 28.03.2024 інформації, яка розміщена в мережі Інтернет на виконання доручення УСБУ в Тернопільській області № 69/6-270 нт від 09.02.2024 з метою перегляду інформації « ОСОБА_34 », згідно якого перейдено на сторінку «Правительство Тверской области 2024» в соцмережі «Вконтакте» за наступною веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_26 яку використовує ОСОБА_3 . У ході огляду виявлено зображення ОСОБА_3 із написом «правительство Тверской области» та публікації наступного змісту: «Губернатор ОСОБА_12 накануне Пасхи в прифронтовой зоне проведення СВР встретился с военными из Верхневолжья и других регионов россии. Игорь Руденя пообщался с добровольцами танкового батальона «Волга», начальником штаба полка. В ходе беседы поднимались вопросы, связанные с несением службы, организацией быта. Военным были передана амуниция, инструменты и техника, предметы первой необходимости. Все эти вещи были собраны в соответствии с их пожеланиями. I также для выполнения боевых задач закуплен автомобиль. Главным же подарком накануне Пасхи для военнослужащих стали письма и рисунки от тверских детей с поздравлениями, стихами и пожеланиями, куличи и праздничные пасхальные наборы. Для бойцов проведен молебен и освящены куличи.» Фото № 3. Також, на фото № 4 зображено передачу військовим допомоги та міститься наступний текст: « ОСОБА_12 приехал в прифронтовую зону СВО и встретился с бойцами Тверской области, Игорь Руденя обсудил с защитниками страны актуальные для них вопросы., Глава региона пообщался с добровольцами сового батальона «Волга», его командиром, Героем россии Раилем Габдрахмановым, военнослужащими батальона из разных субъектов страны, а также с бойцами авиационного подразделения из Верхневолжья», «Военнослужащим были переданы необходимые вещи: тёплая одежда, бытовая техникаа, инструменты, продукты питания и медикаменты, спальные мешки, теплие сапоги, предметы первой необходимости, а также письма и рисунки от тверских детей» та інше (фото № 5). Також, виділено Закон Тверської області підписаний особисто ОСОБА_3 , що стосується матеріальної допомоги особам, які проходять військову службу в «спеціальній військовій операції», зокрема: «Закон Тверской области от 25.12.2023 № 80-30 бесоплатном предоставлении земельных участков на территории Тверской области отдельным категориям граждан за заслуги, проявленные в ходе участия в специальной военной операции» (зображення 9-10). Фотознімки додані на диску до протколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 23.05.2024 мережі Інтернет, зокрема в ході огляду інформації: « ОСОБА_23 » на ресурсі «Миротворець» зображення № 1 встановлено публікацію наступного змісту: «дата рождения: 15.02.1968: Московия г.Тверь; АДРЕСА_1 Покушение на суверенитет и территориальную целостность Украины. Пособник российско-фашистских захватчиков и террористов. Участник российско-белорусской военной агрессии против Украины 24.02.2022. Соучастник преступлений российской власти против Украины и ее граждан, Губернатор Тверской области, сотрудничает с оккупационной администрацией Запорожской обл-ти, оказывает материально-техническую поддержку РОВ. Причастен к краже детей с временно оккупированных россией территорий Украини. За його ініціативи Тверська область стала одним з перших регіонів рф, який підключився до формування реєстру російських родин, готових взяти під опіку депортованих українських дітей. Руденя наголошував, що уряд Тверської області готовий надати таким сім`ям усе необхідне. Крім того, губернатор сприяв русифікації та політичній індоктринації українських дітей у школах, закладах вищої освіти та у «таборах перевиховання». Участие в попытках легализации оккупации АР Крым российскими захватчиками. Дата рождения 15.02.1968. Член Государственного совета рф. Губернатор Тверской области (рф) СНИСЛ190142485, паспорт . Фотозображення №№ 1-3 додані до протоколу огляду та диск;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 21.02.2024 мережі Інтернет, зокрема в ході огляду інформації за вказаним посиланням: «Тверская область и Бердянський район Запорожской области будут сотрудничать (фото №№1-4). Оглядом встановлено, що губернатор Тверської області ОСОБА_3 і голова адміністрації Бердянського району ОСОБА_35 підписали документ про співпрацю. Вказані особи зображені на фото. Проведено домовленість про співпрацю, надання допомоги та підтримку громадян міста Бердянська щодо проведення референдуму та вступу до рф. Фотозображення №№ 1-4 на диску додані до протоколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 26.06.2024 мережі Інтернет, за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду інформації: «танкового батальйону Волга та його командира ОСОБА_36 » встановлено обставини щодо визначення та діяльності танкового батальйону, а саме 10-й танковий полк тактичне формування Сухопутних військ Російської Федерації. Приймав участь у боях за Авдіївку. Вказаний батальйон отримував допомогу від тверської області, а саме було передано автомобіль. Фотозображення на диску заархівовані та додані до протоколу огляду;

-відомостями, що містяться у протоколі огляду від 28.05.2024 мережі Інтернет, за участі спеціаліста, який володіє знаннями в галузі «Комп`ютерні системи та мережі», зокрема в ході огляду інформації: «російсько-українська війна» встановлено наступну інформацію: Російсько-українська війна, також російська збройна агресія проти України - пряме й опосередковане застосування збройної сили російською федерацією проти суверенітету і територіальної цілісності України. Відкритими складовими російської збройної агресії проти України, що розпочалася 2014 року, є: російське збройне вторгнення в Крим у лютому-березні 2014 року (з подальшим початком тимчасової окупації півострова росією 20 лютого 2014 року); Війна на сході України (на Донбасі) з квітня 2014 року, яка розпочалася зі створення під прикриттям «народних» виступів спецслужбами рф терористичних так званих Донецької і Луганської «народних республік» та тривала до початку широкомасштабного вторгнення; Широкомасштабне вторгнення Росії в Україну з 24 лютого 2022 року, яке розпочалося після тривалого військового нарощування та визнання росією своїх маріонеткових утворень «ДНР» та «ЛНР» як незалежних держав. 27 січня 2015 року, Верховна Рада України визнала російську федерацію агресором. 22 травня 2022 року Верховна Рада України визнала російську федерацію державою- терористом із тоталітарним неонацистським режимом та заборонила його пропаганду, з також пропаганду акту агресії росії проти України. Скрін зображення, витяги з мережі Інтернет, заархівована інформація додана до протоколу огляду, збережена на диск;

- висновком експерта № 32 судової портретної експертизи від 29.05.2024 за спеціальністю 6.2. «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» згідно якого:

1.У файлі із назвою «Зображення 6» формату (jpg), на диску DVD-R, марки «ALERUS», об`ємом 4,7 GB - додатку до протоколу огляду 28.03.2024, яка одягнена в тактичний костюм темного кольору та розташована друга з лівої сторони поміж чотирьох осіб, а також у файлі з назвою «уряд 2», із зображенням губернатора Тверської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на оптичному диску DVD-R марки «hp», об`ємом 4,7 GB, який є додатком до протоколу огляду 02.04.2024 та наданий в якості порівняльного зразка, зображена одна й та ж сама особа;

2.У файлі з назвою «Зображення 3» формату (jpg), на диску DVD-R, марки «hp», об`ємом 4,7 GB - додатку до протоколу огляду 21.02.2024, яка одягнена в темний костюм та білу сорочку, перший ліворуч, а також у файлі з назвою «уряд 2», із зображенням губернатора Тверської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на оптичному диск DVD-R марки «hp», об`ємом 4,7 GB, який є додатком до протоколу огляду 02.04.2024 та наданий в якості порівняльного зразка, зображена одна й та ж сама особа;

- інформацією з ДУ «Табору для тримання військовополонених «Захід 1» від 18.06.2024 № 7/965, згідно якої направлено список військовослужбовців рф, які є мешканцями зокрема Тверської області рф, перебувають в державній установі, зокрема такими зазначено ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_27 та ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ;

- відомостями, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2024, згідно якого свідок ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_28 повідомив, що йому відомий громадянин рф ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який займає посаду губернатора Тверської області рф та може впізнати останнього за наступники ознаками, а саме віком 55 років, середнім зростом, коротким волоссям, міцною статурою, кольором очей, овальною формою обличчя, розташуванням брів. Серед осіб зображених на фототаблиці свідок впізнав за вищевказаними ознаками ОСОБА_3 , який зображений на фото № 2. Згідно довідки до протоколу впізнання, на фото № 2 зображений громадянин рф ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6

- відомостями, що містяться у протоколі допиту в якості свідка ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_28 згідно яких свідок пояснив, що 27.08.2022 отримав повістку та був мобілізований до 1009 полку НОМЕР_2 військової частини. Після формування частини вони були відправлені до Луганської область, пізніше були направлені у Брянську область м. Староруб в травні 2023 року. Після чого їх повернули на передову лінію фронту. Він перебував в м.Соледар Донецької області де їх між містом ОСОБА_40 та містом ОСОБА_41 в селі Берховка було оточено та взято в полон. Зазначив, що його позивний « ОСОБА_42 ». Показав, що йому відомо осіб, які займали посади в уряді Тверської області, що співпрацюють з військовими силами рф, гуманітарною та військовою допомогою та знає губернатора Тверської області ОСОБА_43 , якого може впізнати на фото. ОСОБА_3 в кінці 2022 року та на початку 2023 року привозив в полк гуманітарну допомогу (одяг, амуніція, спальники, зброю, автомобілі, квадрокоптери, інше) і командир полку повідомив, що ОСОБА_3 є губернатором Тверської області. Вказані речі були передані полку ОСОБА_3 , оскільки він підтримує проведення т.зв. сво. Свідку відомо, що ОСОБА_3 привозив допомогу і іншим підрозділам для проведення сво, а також мобілізованим особам від Тверської області було передано по 150 000 «подемних» від губернатора, а по поверненню з війни бійцям виділяють землю, квартири, інше житло. Зазначив, що йому не відомо про чоловіків, які б повернулись з війни.

Таким чином, з врахуванням досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів, які є взаємоузгодженими, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 110-2 КК України, тобто фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, вчинене повторно.

При цьому, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер і те, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини справи, відомості про особу винного, який несудимий, має постійне зареєстроване місце проживання, його вік, сімейний стан, і те, що кримінальне правопорушення вчинене проти основ національної безпеки України, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, а тому вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у розмірі, що передбачений санкцією статті обвинувачення з позбавленням права обіймати посади пов`язані виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функційв органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг на строк визначений санкцією статті з конфіскацією усього належного йому майна.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, відповідатиме не тільки тяжкості й характеру вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого та меті покарання.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання та фактичного відбування покарання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функційв органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг, слід рахувати ОСОБА_3 з моменту відбуття ним основного покарання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 03.07.2024 (справа № 607/14491/24), суд вважає, слід залишити без змін, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової портретної експертизи № 32 від 29.05.2024 в сумі 5300,96 грн., які суд вважає, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з позбавленням права обіймати посади пов`язані виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функційв органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання та фактичного відбування покарання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функційв органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг, слід рахувати ОСОБА_3 з моменту відбуття ним основного покарання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 03.07.2024 (справа № 607/14491/24) - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової портретної експертизи № 32 від 29.05.2024 в сумі 5300,96 грн. (п`ять тисяч триста гривень дев`яносто шість копійок) в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинуваченої та прокурору, а також надіслати обвинуваченій за останнім відомим місцем її проживання.

Головуючий суддяОСОБА_1