Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7043/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/253/25
Категорія ч. 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.389, ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

прокурора: ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальні провадження № 0000617, №0000684, №0000056, №0000189, № 0000220, №0000434 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду м Житомирської області від 11 березня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.03.2021 року Бердичівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 20.12.2021 покарання замінено на громадські роботи строком 50 (п`ятдесят) годин;

- 09.11.2021 року Бердичівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 04.05.2022 скасовано звільнення засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням і направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2021 року;

- за ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2021, визначено обвинуваченому ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять).

-за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначено ОСОБА_10 за цими статтями покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироками Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2021 та 09.11.2021 року та призначено ОСОБА_10 до відбуття 6 (шість) років 2 (два ) місяці позбавлення волі.

Початок строку покарання обвинуваченому вирішено рахувати з 11.03.2024.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_10 - вирішено не застосовувати.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 06.06.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 27.11.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці,-

-за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - на 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2023, визначено обвинуваченому ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2023 до виконання (з часу фактичного затримання на виконання вироку суду), таким чином зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_12 - не застосовувався.

Щодо ОСОБА_12 апеляційні скарги не подавалися.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судових експертиз у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості відшкодування моральної шкоди 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2022, 15.07.2022, після набрання вироком законної сили - вирішено скасувати.

Питання про речові докази вирішено згідно до ст. 100 КПК України і у апеляційному порядку не оскаржується.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 18.09.2021 в денну пору доби ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , помітив на столі залишений без нагляду мобільний телефон марки «Тесnо» модель «ВС2 (POP 4) 2/32Gb Ice Lake Green», після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно, повторно, таємно викрав із вказаного столу мобільний телефон марки «Тесnо» модель «ВС2 (РОР4) 2/32Gb Ice Lake Green» належний потерпілій ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 1892 грн. 54 коп.

Крім того, 05.11.2021 року приблизно о 12 год. ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 проходили повз огороджену територію домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_4 , де на подвір`ї помітили металобрухт та у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за попередньою змовою перелізли через зачинену хвіртку, таким чином проникли на територію домогосподарства буд. АДРЕСА_4 , де взявши металобрухт чорного металу, загальною вагою 57 кілограм на загальну суму 427 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_13 , залишили територію домогосподарства.

Однак ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 свій злочинний намір не змогли довести до кінця, з обставин, які не залежали від їх волі, оскільки неподалік місця вчинення злочину їх злочинні дії були припиненні працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_10 засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. В подальшому, 20.12.2021 року Бердичівським міськрайонним судом постановлена ухвала про заміну засудженому ОСОБА_10 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.

17.01.2022 року Бердичівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області прийнято до виконання ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2021 року відносно ОСОБА_10 .

Засудженому ОСОБА_10 17.01.2022 роз`яснено права та обов`язки, пов`язанні з відбуванням покарання, порядок та умови відбування покарання, відповідальність за їх невиконання, а також ОСОБА_10 власноручно заповнив анкету, підписав підписку, надав письмове пояснення стосовно себе для складення оцінки ризику повторного правопорушення, заповнив повідомлення та отримав направлення (вих. № 33/3/177-22 від 17.01.2022 року), згідно якого він повинен був прибути 18.01.2022 року до Комбінату комунального підприємства м. Бердичева для відбування призначеного покарання у виді 50 ( п`ятдесяти ) годин громадських робіт, а також останній був попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно наказу начальника Комбінату комунальних підприємств м. Бердичева № 3 від 17.01.2022 року засудженого ОСОБА_10 прийнято для відпрацювання громадських робіт з 18.01.2022 року, визначено перелік об`єктів та складено графік відпрацювання громадських робіт. Проте, ОСОБА_10 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева» 18.01.2022 року не з`явився, не маючи на те поважних причин.

Не зважаючи на неодноразові попередження, ОСОБА_10 до відбування покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин з 18.01.2022 року по 31.01.2022 року не приступив, не маючи на це вагомих причин.

Таким чином, засуджений ОСОБА_10 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попереджений про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, чим допустив систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.

Крім того, 10.04.2022 року в денну пору доби ОСОБА_10 перебував у квартирі АДРЕСА_5 у свого знайомого ОСОБА_15 .

У цей час та місці ОСОБА_10 на столі у кімнаті помітив мобільний телефон «Redmi 9Т Twilight Blue 4/64 Gb» та у нього винник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 у зазначений вище час, знаходячись у вказаному вище місці, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені ОСОБА_15 та іншими сторонніми особами, розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», зі столу викрав мобільний телефон «Redmi 9Т Twilight Blue 4/64 Gb», вартістю 4700 грн., який був споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар» та сім-картою мобільного оператора «Водафон», а також флеш картою «КІОХІА EXCERIA» об`ємом 16 Гб., які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 4700 грн.

Крім того, 10.04.2022 року приблизно о 15 год. ОСОБА_12 , перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_6 , помітив фітнес-браслет торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Мі Star Band 4 NFC» належний ОСОБА_15 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 цього ж дня приблизно о 16 год. через не зачинену хвіртку проник на територію домогосподарства буд. АДРЕСА_6 , де керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», викрав належний ОСОБА_15 фітнес-браслет торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Мі Star Band 4 NFC» вартістю 784,40 грн.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_12 заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 784,40 грн.

Крім того, 03.07.2022 близько 19:00 год. ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проводили дозвілля на березі річки Гнилоп`ять поблизу Пожежно-Рятувальної частини № 4, що по вул. Карсіна, 22 в м. Бердичів, під час чого усі втрьох лягли відпочивати.

В той же час та в тому ж місці повз них проходили ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , де ОСОБА_12 помітив у траві мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6А 2/16 Gb» чорного кольору ІМЕI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , належний потерпілій ОСОБА_16 , та вирішив ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, запровадженого на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись відсутністю стороннього нагляду, оскільки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 спали на березі річки, таємно, шляхом вільного доступу заволодів вказаним мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6А 2/16 Gb» чорного кольору, вартістю 1451 гривня 67 копійок.

В подальшому ОСОБА_12 з місця вчинення злочину втік та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 1451 гривня 67 копійок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_10 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України з підстав недоведеності його вини.

Вважає, що викладені в судовому рішенні фактичні обставини в частині визнання винуватим ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України не відповідають матеріалам кримінального провадження і на підставі наданих стороною обвинувачення доказів неможливо достовірно зробити висновок про винуватість ОСОБА_10 за обставин, викладених у обвинуваченні, оскільки доказів про це недостатньо.

На думку сторони захисту, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про винуватість нічим не спростовано, адже покази допитаних в судовому засіданні свідків є суперечливими і не узгоджуються з іншими доказами, яких недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України

Зазначає, що у зв`язку з тим, що під час судових засідань не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у даних кримінальних правопорушеннях та вичерпані можливості їх отримання, суд має винести виправдувальний вирок.

Щодо строків на апеляційне оскарження, зазначає, що з 09.04.2024 року по 12.04.2024 року включно захисник перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Бердичівська міська лікарня», а тому, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення захисника ОСОБА_8 , яка просила привести вирок щодо ОСОБА_12 до нового закону та звільнити його від кримінальної відповідальності, заперечення прокурора на апеляційну скаргу та доводи щодо необхідності внесення до вироку змін у зв`язку з декриміналізацією, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Захисник оскаржує висновки суду, що стосуються крадіжки телефону у ОСОБА_14 , закінченого замаху крадіжки виробів з металу у ОСОБА_13 , крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_15 , інші встановлені судом обставини кримінального провадження не оскаржує, а тому апеляційним судом вони не перевіряються.

Колегія суддів вказані доводи апеляційної скарги захисника вважає необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за оспорюваними захисником епізодами підтверджується дослідженими доказами та сумнівів не викликає.

По епізоду таємного викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_14 слід зазначити наступне.

Потерпіла ОСОБА_14 , зазначила, що вона не пам`ятає, коли саме це сталось, але в післяобідній час вона прийшла в гості до ОСОБА_20 , де були ОСОБА_10 та його мама. В гостях вони відпочивали, грали в карти, випивали по «100 грам». Увесь час її телефон лежав на столі і вони слухали з нього музику. В якийсь момент вона відійшла до вбиральні, а коли повернулась, то телефону на столі вже не було. Вона відразу попросила ОСОБА_10 повернути телефон, пропонувала, навіть, 200 гривень за нього, але той все заперечував. В будинку окрім них нікого більше не було. Пізніше дізналась, що ОСОБА_10 здав до ломбарду телефон на паспорт своєї мами, про що остання сама їй розповіла. Коли вона про це дізналась, то звернулась до поліції. Телефон їй не повернуто. Не наполягала на суворій мірі покарання;

Свідок ОСОБА_20 , пояснив, що в 2021 році в денну пору доби він перебував за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_10 та його матір`ю, пізніше до них приєдналась потерпіла ОСОБА_14 , у якої був наявний мобільний телефон. Усі сиділи за столом, а він лежав, оскільки на той момент не міг ходити. Всі вживали горілку. Через певний час потерпіла почала звинувачувати ОСОБА_10 у тому, що він забрав у неї мобільний телефон та просила повернути, а ОСОБА_10 заперечував це. Пізніше ОСОБА_10 залишив будинок, а потерпіла залишилась.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.10.2021 з ілюстративною таблицею до нього, в ході проведення якого за адресою АДРЕСА_7 , потерпіла ОСОБА_14 в присутності понятих показала місце на столі, де знаходився її викрадений телефон марки «Тесnо», який було в неї викрадено 18.09.2021 (т. 3 а.п. 13 - 14);

Згідно листа «Ломбард» Заставно - кредитний Дім» №1223/10 від 13.10.2021, вбачається, що 19.09.2021 о 10:41:55 до ломбардного відділення ПТ «Ломбард» Заставно - кредитний Дім», що за адресою м. Бердичів пров. Тихий, 2, кв. 41, ОСОБА_21 (матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , закладено мобільний телефон «Тесnо» модель РОР4 «ВС2» 2/32 Gb, звернено стягнення 08.10.2021 (т. 3 а.п. 16);

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-21/10617-ТВ від 20.10.2021, ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Тесnо» модель «ВС2 (РОР4) 2/32Gb Ice Lake Green» станом на 18.09.2021 могла становити 1892,54 грн. (т. 3 а.п. 17 - 20);

Згідно протоколу слідчого експерименту від 03.11.2021 з фототаблицею до нього, ОСОБА_10 в присутності понятих на місці події розповів та показав про обставини вчинення злочину. Зокрема показав, що події відбувалися в будинку АДРЕСА_1 , де на столі він викрав мобільний телефон належний ОСОБА_14 , після чого показав, як поклав його до кишені своєї куртки та вийшов з будинку з викраденим телефоном (т. 3 а.п. 30 - 33).

По епізоду закінченого замаху на таємне викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_13 вина обвинуваченого підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив, що він проживав в будинку батьків по АДРЕСА_4 . Ще до війни, більш точної дати не пам`ятає, приблизно о 12 год. він побачив як ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перелізли через паркан на його подвір`я. Він це побачив та вийшов поговорити з ними. Обвинувачені почали погрожувати йому, казали, що їм немає за що випити. З ОСОБА_12 навіть зав`язалась бійка. Він відчинив ворота, щоб обвинувачені йшли геть, але вони продовжували нишпорити в пошуках наживи. Обвинувачені викрали вироби з металу: 11 метрів кутника та інше майно. Він викликав працівників поліції та повідомив, що в нього викрадають речі та погрожують йому. Коли приїхала поліція, то один намагався втекти, а інший залишився на місці. Дозволу на те, щоб вони брали його майно, він не давав. Викрадене майно йому повернули. Просив покарати обвинувачених суворо. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, восени, ще до війни, вони з ОСОБА_10 йшли в напрямку до «Трьох Ведмедів» в м. Бердичеві, де мали набір назбирати горіхів. В дворі одного з будинків вони побачили метал, який він запропонував викрасти та здати, щоб придбати їжу. Вони гадали, що в будинку ніхто не проживає, а тому спільно перелізли через паркан цього домоволодіння та з його території викрали труби, котел, різний металобрухт, який перекинули через паркан та несли здавати, коли до них під`їхали працівники поліції. Відійшли від будинку, звідки викрали метал, метрів з 20. Заявив, що потерпілий вийшов на вулицю, коли вони крали брухт та дозволив їм його взяти. Підтвердив, що в будинку був паркан та зачинена хвіртка.

Свідок ОСОБА_22 , пояснив, що він працює інспектором Сектору реагування патрульної поліції. В 2021 році, більш точної дати він не пам`ятає, він перебував на роботі, коли на службовий планшет надійшло повідомлення про крадіжку. Він прибув за викликом на перехрестя вулиць Тишкевича та Бразульського, де перебували обоє обвинувачених. ОСОБА_10 намагався втекти, але він його наздогнав, а ОСОБА_12 залишався на місці. В обвинувачених вилучили 2 металевих кутника довжиною приблизно 5 метрів кожний та металобрухт. В ході спілкування з обвинуваченими останні повідомили, що викрали металобрухт в ОСОБА_13 , який в той час вже був на місці події та підтверджував факт крадіжки обвинуваченими.

Свідок ОСОБА_23 , пояснив, що він проживає в АДРЕСА_8 , по сусідству з ОСОБА_13 . Не пам`ятає, коли саме відбувались події, але він за місцем проживання обрізав виноград та побачив хлопців, які несли металобрухт. Одним з хлопців був ОСОБА_10 , а іншого він не запам`ятав. Несли якусь трубу чи швелер довжиною близько 4-5 метрів та ще якийсь металобрухт. Коли під`їхали працівники поліції, то ОСОБА_10 намагався втекти, але його наздогнали, інший хлопець залишався на місці. Коли він підійшов до місця затримання, то металобрухт лежав на землі. Також, там був і ОСОБА_13 , який повідомляв, що в нього викрадено майно.

Згідно протоколу огляду місця події від 05.11.2021 з фототаблицею до нього, оглянуто місце вчинення злочину - територію домогосподарства АДРЕСА_4 . Під час огляду потерпілий ОСОБА_13 показав місце, де знаходились викрадені металеві кутники (т. 3 а.п. 34 - 38);

Згідно протоколу огляду місця події від 05.11.2021 з фототаблицею до нього та актом зважування, оглянуто ділянку дороги поряд з будинком №72 по вул. Я. Тишкевича в м. Бердичеві, де було зупинено ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з металобрухтом, а саме: двома металевими кутиками довжиною 5м.; металевим корпусом від газової колонки, поверхня якої покрита фарбою білого кольору; металевими пластинами розміром 1м.х0,7м. у загальній кількості 5 шт.; металевою решіткою, поверхня якої пофарбована фарбою білого кольору; мішок білого кольору, всередині якого були: металевий кабель, поверхня якого покрита іржею та частини металевого профілю світло - сірого кольору. Під час огляду ОСОБА_12 та ОСОБА_10 повідомляли, що даний метал взяли на одному з поряд розташованих домогосподарств. Вага викраденого складає 57 кг. Описані вище речі повернуто на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_13 (т. 3 а.п. 39 - 48).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/106-21/11773-ТВ від 17.11.2021, ринкова вартість брухту чорних металів (заліза) масою 57 кг. станом на 05.11.2021 могла становити 427,50 грн. (т. 3 а.п. 51 -53);

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2021, потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених йому для впізнання 4-х осіб чоловічої статі на фотознімку під № 4 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яку 05.11.2021 він бачив на своєму подвір`ї та в подальшому його затримали в викраденим металом (т. 3 а.п. 55- 57).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2021, свідок ОСОБА_23 серед пред`явлених їй для впізнання 4-х осіб чоловічої статі на фотознімку під № 2 впізнала ОСОБА_10 , як особу, яка 05.11.2021 по вул. Тишкевича в м. Бердичеві йшла з металевими кутиками (т. 3 а.п. 61 - 63).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.11.2021 з фототаблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_12 в присутності понятих показав та розповів про обставини, які склалися 05.11.2021. Зокрема, вказав на домогосподарство АДРЕСА_4 , з якого він спільно з ОСОБА_10 вчинили крадіжку металобрухту, місце та спосіб проникнення на територію, а саме шляхом перелізання через паркан, місце розташування викраденого металобрухту, напрямок, в якому вони спільно з ОСОБА_10 понесли викрадений метал, де їх зупинили працівники поліції (т. 3 а.п. 77 -81).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.11.2021 з фототаблицею до нього, підозрюваний ОСОБА_10 в присутності понятих розповів про обставини, які склалися 05.11.2021. Зокрема, вказав на домогосподарство АДРЕСА_4 , з якого він спільно з ОСОБА_12 вчинили крадіжку металобрухту, місце та спосіб проникнення на територію, місце розташування викраденого металобрухту та місце, де їх зупинили працівники поліції з викраденим (а.п. 82-86 т. 3).

По епізодам таємного викрадення майна ОСОБА_15 обвинуваченим ОСОБА_10 вина обвинуваченого підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який пояснив, що влітку 2022 в денну пору доби за місцем його проживання було викрадено мобільний телефон та смарт - годинник. В той час він, ОСОБА_18 та ОСОБА_24 були в нього вдома. Пізніше прийшли в гості ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Між ОСОБА_25 та ОСОБА_10 виникла якась «потасовка», в ході якої останній вдарив потерпілого двічі в голову, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то не виявив в кишені штанів мобільного телефону «Redmi 9T» 4/64 Gb синього кольору. В той час ОСОБА_10 вже не було в будинку. Відразу спробував з телефону ОСОБА_26 набрати свій номер, але телефон уже був вимкнений. Він повідомив про викрадення в поліцію.

Свідок ОСОБА_27 , пояснила, що події відбувалися в 2022 році, більш точної дати вона не пам`ятає. Вона прийшла додому до ОСОБА_15 у пошуках сина, де були: ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та дівчина на ім`я ОСОБА_28 . В якийсь момент розпочався конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , а вона з сином намагались їх розборонити. Конфлікт тривав близько однієї години і перемістився з будинку на подвір`я. Після конфлікту ОСОБА_15 повідомив, що в нього викрали мобільний телефон та годинник.

Свідок ОСОБА_24 , пояснив, що події відбувалися навесні-влітку 2022 року за місцем проживання ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_9 . Коли він прийшов до ОСОБА_15 , то там був, сам ОСОБА_15 та ОСОБА_29 . Усі вони разом пили чай та грали в карти, мобільний телефон ОСОБА_15 в цей час лежав на столі, а годинник у потерпілого був на руці. Через якийсь час до них прийшов ОСОБА_10 з`ясовувати стосунки з ОСОБА_15 та ОСОБА_30 , у зв`язку з тим, що остання покинула ОСОБА_10 . Згодом між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 зав`язалась бійка. ОСОБА_12 в цей час був на вулиці. Коли бійка перейшла на вулицю, то в неї вже «вліз» і ОСОБА_12 . Згодом всі розійшлися. На наступний день ОСОБА_15 повідомив, що під час конфлікту у нього зник мобільний телефон та годинник, у викраденні яких він підозрює ОСОБА_10 та ОСОБА_12 особисто він не бачив щоб хтось брав телефон та годинник ОСОБА_15 , але під час конфлікту ці речі зникли.

Свідок ОСОБА_18 , пояснила, що навесні 2022 року вона, ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та хлопець на ім`я ОСОБА_31 перебували за місцем проживання ОСОБА_15 , де відпочивали. Вона бачила у ОСОБА_15 мобільний телефон, яким він вихвалявся, та смарт-годинник. В якийсь момент ОСОБА_15 заявив про зникнення телефону та годинника, почав звинувачувати ОСОБА_10 , у зв`язку з чим почався конфлікт, який переріс у бійку. Вона не бачила щоб хтось брав речі ОСОБА_15 . Пізніше, коли вона з ОСОБА_10 була в сусіда, до них приїжджали працівники поліції, які покликали ОСОБА_32 , а коли той повернувся, то в працівників поліції вже був телефон, схожий на телефон, який викрали у ОСОБА_15 ..

Згідно протоколу огляду місця події від 12.04.2022 з фототаблицею до нього, оглянуто територію домогосподарства - квартири АДРЕСА_5 . Під час огляду потерпілий ОСОБА_15 показав місце (грядку, розташовану на відстані 5 метрів від паркану та 4 метрів від будинку), де 10.04.2022 під час конфлікту з ОСОБА_33 він втратив смарт - годинник «Хіаоmі». Окрім того, в квартирі показав місце на столі в кімнаті, де знаходився його мобільний телефон «Redmi 9Т» 10.04.2022 до моменту крадіжки (т. 3 а.п. 143 - 147, 176 - 180).

Згідно протоколу огляду місця події від 14.04.2022, в кабінет № 41 Бердичівського РВП, що розташований за адресою: вул. Героїв України, 67, м. Бердичів, ОСОБА_10 добровільно видав мобільний телефон «Redmi 9Т» у корпусі синього кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , який був споряджений сім - карткою мобільного оператора «Водафон» та «Київстар», флеш карткою «Кіохіа Eхсеrіа» об`ємом 16 Гб, який він викрав.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив добровільність передачі телефону працівникам поліції (т. 3 а.п. 148, 149 - 151).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-22/2958-ТВ від 26.04.2022 з ілюстративною таблицею, ринкова вартість наданого на експертизу мобільного телефону торговельної марки «Xiaomi» модель «Redmi 9Т Twilight Blue 4/64 Gb» станом на 10.04.2022 могла становити 4700,00 грн. (т. 3 а.п. 156 - 161);

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2022 з фототаблицею до нього, ОСОБА_10 в присутності понятих на місці скоєння злочину - в АДРЕСА_6 , показав місце, де знаходився мобільний телефон, який він викрав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав, що добровільно приймав участь в слідчому експерименті (т. 3 а.п. 172 - 175).

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів спростовує версію захисника про непричетність обвинуваченого ОСОБА_10 до вчинених крадіжок та замаху на крадіжку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на час прийняття рішення вірно встановив доведеною вину ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно ( по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_14 ); за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище (по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_13 ); за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану (по епізоду крадіжки майна ОСОБА_15 ).

Твердження захисника про відсутність належних доказів вини ОСОБА_10 не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовуються наведеними вище доказами, які суд першої інстанції належно оцінив та правильно дослідив.

Таким чином, доводи захисника щодо невідповідності вироку суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на матеріалах справи та зводяться до формальної незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни дост.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2021 року становить 2270 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1135 грн. на 2021 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст.51 ч.2 КУпАП) становить 2270 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2021 року становить 2481 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1240,50 грн. на 2022 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст.51 ч.2 КУпАП) становить 2481 грн.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185, ОСОБА_10 по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_34 на суму 1892 грн. 54 коп. вчинив у 2021 році.

Діями ОСОБА_35 по епізоду щодо замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 на суму 427 грн. 50 коп. поєднаного з проникненням на територію домогосподарства вчинив у 05.11.2021.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи вимоги закону кримінальне провадження щодо ОСОБА_35 за ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Однак, оскільки діяння ОСОБА_35 по епізоду замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 вчинені з проникненням на територію домоволодіння, що вірно встановлено судом першої інстанції з фактичних обставин кримінального провадження, що передбачено об`єктивною стороною ст. 162 КК України, то його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 162 КК України, що не погіршує становища обвинуваченого, з огляду на зміст зазначеної частини статті КК України, що є кримінальним проступком, на відміну від ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, який відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

За наведеного, ураховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченим майна за епізодом 05.11.2021 становила 427 грн.50 коп. тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн., то колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_35 за зазначеним епізодом щодо потерпілого ОСОБА_13 з ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 162 КК України.

Враховуючи вказані обставини підлягає зміні і призначене ОСОБА_36 покарання.

За ч.1 ст. 162 КК України апеляційний суд призначає ОСОБА_36 покарання, передбачене санкцією цієїї статті у виді обмеження волі.

Покарання призначені судом першої інстанції ОСОБА_36 за ч.2 ст. 389, ч.4 ст. 185 КК України відповідають приписам ст. 65 КК України, як і покарання призначені за ч.4 та ч.1 ст. 70 КК України, що належно обґрунтовано у вироку суду.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити строк остаточного покарання призначеного на підставі ст. 71 КК України, враховуючи зменшення обсягу обвинувачення та пом`якшення покарання за окремі кримінальні правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості вийти за межі апеляційної скарги захисника, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 404 КПК України та врахувати ОСОБА_10 при визначенні кінцевого покарання інший вирок суду першої інстанції від 30.11.2023 р. та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26.06.2025 р. щодо цього вироку, оскільки в такому випадку це може погіршити становище обвинуваченого, а тому питання про застосування покарання за кількома вироками слід вирішити у порядку ст. 537, 539 КПК України.

Також, апеляційний суд, враховуючи положення ч.2 ст. 404 КК України, вважає за необхідне привести у відповідність з новим законодавством вирок і щодо ОСОБА_12 .

Так, зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_12 по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_16 на суму 1451 грн. 67 коп. вчинив у 2022 році, що є меншим 2481 грн. з якого настає кримінальна відповідальність, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Також, не досягає розміру кримінально караного діяння і шкода завдана ОСОБА_12 по епізодах замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 - 427.50 грн. вчиненого 5.11.2021 року та крадіжки у потерпілого ОСОБА_37 -784,40 грн., вчиненої 10.04.2022 року.

Однак, оскільки діяння ОСОБА_12 по епізодам замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 та крадіжки у потерпілого ОСОБА_37 вчинені з проникненням на територію домоволодіння, що встановлено судом першої інстанції з фактичних обставин кримінального провадження, що передбачено об`єктивною стороною ст. 162 КК України, то його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 162 КК України, що не погіршує становища обвинуваченого, з огляду на зміст зазначеної частини статті КК України, що є кримінальним проступком, на відміну від ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 та ч.4 ст.185 КК України, який відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

За наведеного, ураховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченим майна за епізодом 05.11.2021 становила 427 грн.50 коп., за епізодом 10.04.2022 становила 784,40 грн. тобто ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн. та 2481 грн, то колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_12 за зазначеними епізодами щодо потерпілого ОСОБА_13 з ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України та потерпілого ОСОБА_15 за ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст. 162 КК України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_12 , інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та ч.4 ст.185 КК України, події яких відбулися у листопаді 2021 та квітні 2022 року.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції перекваліфіковано дії ОСОБА_12 на з ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України. Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Пунктом п.2 ч.1 ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років..

З дня вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, минуло три роки, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_12 вчинив інше кримінальне правопорушення чи ухилявся від досудового розслідування або суду, на даний обвинувачений проходить військову службу в лавах ЗСУ безпосередньо в зоні активних бойових дій.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України, а тому ОСОБА_12 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_12 - змінити.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 по епізоду від 18.09.2021 стосовно потерпілої ОСОБА_34 за ч.2 ст.185 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_10 за епізодом замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 від 05.11.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , із ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання за цією статтею - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного цією ухвалою за ч.1 ст.162 КК України та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2021, визначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Вважати засудженим ОСОБА_10 за ч.2 ст.389 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

Вважати засудженим ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 покарання - 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цією ухвалою частини невідбутого покарання за вироками Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2021 та 09.11.2021 року визначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) день

Строк відбування покарання рахувати з 11.03.2024.

Закрити кримінальне провадження за епізодом крадіжки телефону у потерпілої ОСОБА_16 від 03.07.2022 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_12 за епізодом замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 від 05.11.2021 з ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та за епізодом стосовно потерпілого ОСОБА_15 від 10.04.2022 за ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання за цією статтею - 3 (три) роки обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виключити з вироку щодо ОСОБА_12 посилання на застосування ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: