Справа № 385/1125/25
Провадження № 1-кп/385/75/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000073 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працездатної, яка не працює та не навчається, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такої, що не має судимості,

обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

близько одного року тому, саме влітку 2024 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебувала на березі річки Яланець в межах с. Бандурове Голованівського району Кіровоградської області, де виявила дикоростучу рослину коноплі-самосію. Після чого, переслідуючи мету незаконного придбання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що у вказаних рослинах є наркотичний вміст, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин, зірвала верхівки гілля та листя із дикоростучої рослини коноплі, та перенесла їх при собі до місця свого проживання, до приміщення літньої кухні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де їх висушила та помістила до поліетиленового пакету, чим умисно незаконно зберігала наркотичний засіб в обраному місці, для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, не пізніше 05 червня 2025 року зранку (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 помістила до сумки рожевого кольору, поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилася речовина рослини коноплі та поїхала в с. Солгутове, Голованівського району Кіровоградської області.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена 05 червня 2025 року у період часу з 18:36 по 19.05 год під час проведення огляду місця події на території Солгутівської сільської ради за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с. Солгутове, вул. Центральна, буд. 7, де працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/112-25/8339-НЗПРАП від 16.06.2025, є наркотичним засобом канабіс, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на висушену речовину 26,990 грама.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала без мети збуту канабіс, який згідно таблиці ІІ списку №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того 03 квітня 2025 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_4 з дозволу та згоди власника перебувала в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , де допомагала останньому по господарству. Цього ж дня ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, в дерев`яній телевізійній тумбі виявила грошові кошти в сумі 35500 гривень купюри номіналом по 500 гривень кожна, належні потерпілому ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_4 , діючи невідкладно, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який неодноразово продовжено, в останнє до 07 серпня 2025 року, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись в тому, що власник відсутній та за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 35500 гривень купюри номіналом по 500 гривень кожна, належні ОСОБА_7 .

Маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошовими коштами на власний розсуд ОСОБА_4 , залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 35500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, детально розповіла про мотиви та обставини їх вчинення, вказавши за яких обставин знайшла наркотичний засіб як висушила, а також як викрала грошові кошти. Пояснила, що розкаюється у скоєному.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце проведення такого, подав письмову заяву, в якій зокрема зазначив, що претензій до обвинуваченої не має, додатково вказав, що просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України як придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину, відповідно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачувана ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштована, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вважається такою, що не має судимості.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачуваній ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень по кожному з епізодів.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і їх мотиви, те, що потерпілий претензій майнового чи морального характеру до обвинувачуваної не має. Також суд враховує особу обвинувачуваної, яка, згідно ст. 89 КК України, раніше не судима, незаміжня, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утримання двох малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та позицію потерпілого щодо притягнення обвинувачуваної до кримінальної відповідальності.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинувачуваної, за яким виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його від суспільства. При звільненні від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Підстав для застосування ст. 69 та 69-1 КК України суд не вбачає.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки та ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, визначивши остаточне покарання згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винної, враховуючи характеризуючі дані особи винної, яка на час розгляду справи повністю визнала свою вину, а, отже, готова нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, відшкодування потерпілому шкоди, який після цього претензій до обвинувачуваної не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачуваної без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Також суд вважає правильним при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинувачувану обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та, додатково - обов`язки, передбачені п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваної, попередження вчинення нею нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинувачуваної, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинувачуваної в дохід держави.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурор не заявляла та суд не вбачає необхідності застосовувати такі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 26,990 г, що знаходиться на зберіганні в кімнаті збереження речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

компакт-диск DVD-R з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп. (висновок експерта №СЕ-19/112-25/8339-НЗПРАП від 16.06.2025).

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченій, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_8

Дата документу 29.08.2025