Провадження №11-сс/801/585/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали скарги за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002366 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

Накладено арешт на майно, вилучене 09.07.2025 під час проведення обшуків у будівлі (яка має вигляд малої архітектурної форми) із написом «ELECTRO&CAR», та розташована на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:013:0037 та :01:013:0038, де здійснює свою діяльність митний брокер ОСОБА_9 , та у робочому кабінеті № 401, де здійснюють свою діяльність інспектори митниці ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , який знаходиться на 4 поверсі адміністративної будівлі Вінницької митниці ДМС України за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 17, шляхом заборони використання його іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, а саме на:

- ноутбук марки «DELL», серійний номер EX3,

- мобільний телефон Samsung Galaxy S25 Ultra, серійний номер R-5 CXC37RBED, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , без сім-карти, власником та користувачем яких є ОСОБА_9 ,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 01.01.2024 по 14.03.2025 на 10 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 09.10.2024 по 03.04.2025 на 3 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 01.01.2021 по 03.04.2025 на 36 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 у формі таблиці щодо платежів пов`язаних з ОСОБА_9 на 8 арк.,

- заяви ОСОБА_9 на адресу Вінницької митниці на 3 арк.,

- відповідь Вінницької митниці на звернення ОСОБА_9 на 9 арк.,

- відомості у вигляді таблиці з датами, логінами на 3 арк.,

- блокнот в зеленій обкладинці з написом «2025», яким користувалась начальник відділу митниці ОСОБА_10 ,

- копії посадових інструкцій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на 4 арк.,

- скріншоти з АСМО «Інспектор» на 2 арк.,

- мобільний телефон Iphone 11, imei: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, в чохлі з орнаментом, з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , власником та користувачем якого є начальник відділу митниці ОСОБА_10 .

Також цією ухвалою зобов`язано прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу в межах даного кримінального провадження, після проведення усіх необхідних слідчих дій (експертиз) ноутбук марки «DELL», серійний номер EX3, мобільний телефон Samsung Galaxy S25 Ultra, серійний номер R-5 CXC37RBED, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , без сім-карти, мобільний телефон Iphone 11, imei: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, в чохлі з орнаментом, з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 повернути на відповідальне зберігання власнику майна, з можливістю його використання однак без права відчуження чи розпорядження іншим чином.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно вилучене 09.07.2025 під час проведення обшуків у будівлі (яка має вигляд малої архітектурної форми) із написом «ELECTRO&CAR», та розташована на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:013:0037 та :01:013:0038, де здійснює свою діяльність митний брокер ОСОБА_9 , та у робочому кабінеті № 401, де здійснюють свою діяльність інспектори митниці ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , який знаходиться на 4 поверсі адміністративної будівлі Вінницької митниці ДМС України за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 17, оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 року у справі №127/21660/25 в частині накладення арешту на майно, вилученого 09.07.2025 року та належного ОСОБА_9 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy S25 Ultra серійний номер R-5 СХС37RBED та ноутбук марки «DELL» серійний номер ЕХ3.

Вимоги мотивує тим, що в ході обшуку ОСОБА_9 на вимогу надав самостійно доступ до телефону та ноутбуку, вказавши код захисту, представник сторони обвинувачення самостійно оглянув наявну інформацію та прийняли рішення про вилучення даних речей вцілому, а не шляхом копіювання наявної інформації. В ході судового розгляду справи в суді першої інстанції судом не надано оцінки доводам сторони захисту про те, що абзац 3 частини 2 статті 168 КПК України, передбачає, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Крім того, з дати вилучення мобільного терміналу та ноутбуку, а саме з 09.07.2025 року по 18.07.2025 року орган досудового розслідування, прокурор не оглянули вилучені матеріальні об`єкти та не здійснили копіювання необхідної інформації, також такі матеріальні об`єкти не оглянуті спеціалістами з метою визначення чи є необхідність їх надання (матеріальних об`єктів) разом з інформацією, що на них міститься для проведення експертного дослідження.

В ході судового розгляду надані докази про те, що ОСОБА_9 є суб`єктом здійснення підприємницької діяльності, ФОП, а також здійснює діяльність митного брокера. Саме у мобільному телефоні наявна клієнтська база та контакти учасників зовнішньо економічної діяльності та у ноутбуці встановлене спеціальне програмне забезпечення, лише через яке він може здійснювати свою діяльність як митний брокер. Крім того, усі звіти, інформацію, митні декларації він може формувати, оформлювати і передавати до митниці лише за допомогою програмного забезпечення, яке налаштоване у ноутбуці, у тому числі встановлене програмне забезпечення для ведення картки особового рахунку ОСОБА_9 , яка є невід`ємною частиною діяльності митного брокера.

Слідчим суддею не враховано, що дані матеріальні об`єкти не були отримані внаслідок кримінального правопорушення, не являються знаряддям та не зберегли на стобі слідів, не підлягають спецконфіскації, або конфіскації як виду покарання чи для відшкодування шкоди за пред`явленим позовом.

Сторона обвинувачення не надала обґрунтувань і доказів тих обставин, що матеріальні об`єкти необхідні разом з інформацією, що на них міститься та є необхідною умовою проведення експертного дослідження, що виключало підстави для арешту цього майна слідчим суддею.

Заслухавши доповідь головуючого судді,адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який зазначив про законність ухвали слідчого судді та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002366 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, слідчими ТУ ДБР здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045, відомості про яке 20.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, щодо незаконної діяльності інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Вінниця» ОСОБА_9 , який протягом вересня 2024 року здійснював коригування платіжних документів митниці з метою внесення в них недостовірних відомостей.

За результатом досудового розслідування обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 31.05.2025 скеровано до суду.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження №0000045 від 20.03.2025 виділено матеріали досудового розслідування за фактом організації іншими посадовими особами Вінницької митниці протиправної схеми щодо розкрадання бюджетних коштів, сплачених громадянам за розмитнення транспортних засобів, шляхом зміни відомостей у АСМО «Інспектор-2006» стосовно особи, що внесла авансом грошові кошти на рахунок митниці для подальшої оплати митних платежів, що призвело до збільшення суми авансованих платежів іншої особи, у тому числі митного брокера ОСОБА_9 .

У подальшому, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0002366 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, встановлено, що начальник відділу митних платежів та контролю застосування пільг, та адміністрування митних платежів Вінницької митниці ОСОБА_10 та заступник начальника вказаного відділу ОСОБА_11 , відповідно до посадових обов`язків, здійснюють моніторинг та контроль зарахувань авансових платежів суб`єктами ЗЕД та митними брокерами, направлених на депозитний рахунок Вінницької митниці, на підставі чого в АСМО «Інспектор-2006» створюються картки-особові рахунки. В подальшому, з картки-особового рахунку здійснюється списання грошових коштів під час безпосереднього митного оформлення у режимі «імпорт у вільний обіг», що також здійснюється під контролем вказаних осіб.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Порядку взаємодії між декларантами, іншими заінтересованими особами та митними органами, іншими державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «Єдиного вікна», затвердженого Постановою КМУ від 21 жовтня 2020 року № 971, митний брокер ОСОБА_9 був обізнаний про обсяг грошових коштів, які знаходяться на його картці-особовому рахунку через «Єдине вікно», а також контролював їх надходження та списання.

Таким чином, дії ОСОБА_9 під час вчинення злочину не могли бути не помічені вчасно як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та брокером ОСОБА_9

09.07.2025 прокурорами на підставі ухвал слідчих суддів проведено обшуки у будівлі (яка має вигляд малої архітектурної форми) із написом «ELECTRO&CAR», яка розташована на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:013:0037 та :01:013:0038, де здійснює свою діяльність митний брокер ОСОБА_9 , та у робочому кабінеті № 401, де здійснюють свою діяльність інспектори митниці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який знаходиться на 4 поверсі адміністративної будівлі Вінницької митниці ДМС України за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 17, де і було виявлено та вилучено наступні речі, власником та користувачем яких є ОСОБА_9 :

- ноутбук марки «DELL», серійний номер EX3,

- мобільний телефон Samsung Galaxy S25 Ultra, серійний номер R-5 CXC37RBED, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , без сім-карти,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 01.01.2024 по 14.03.2025 на 10 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 09.10.2024 по 03.04.2025 на 3 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 за період з 01.01.2021 по 03.04.2025 на 36 арк.,

- обороти учасника ЗЕД ОСОБА_9 у формі таблиці щодо платежів пов`язаних з ОСОБА_9 на 8 арк.,

- заяви ОСОБА_9 на адресу Вінницької митниці на 3 арк.,

- відповідь Вінницької митниці на звернення ОСОБА_9 на 9 арк.,

- відомості у вигляді таблиці з датами, логінами на 3 арк.,

- блокнот в зеленій обкладинці з написом «2025», яким користувалась начальник відділу митниці ОСОБА_10 ,

- копії посадових інструкцій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на 4 арк.,

- скріншоти з АСМО «Інспектор» на 2 арк.,

- мобільний телефон Iphone 11, imei: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, в чохлі з орнаментом, з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , яким користується начальник відділу митниці ОСОБА_10 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002366 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З клопотання про арешт майна слідує, що для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні, а вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять відомості щодо обставин злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Зазначене в клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні та тимчасово вилученим майном, вказані предмети мають значення для досудового розслідування, та відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України та ст.172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з цими мотивами погоджується і апеляційний суд. Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя зазначив про зобов`язання прокурора після проведення усіх необхідних слідчих дій (експертиз) вилучене майно, а саме мобільні телефони та ноутбук повернути на відповідальне зберігання власнику майна, з можливістю його використання , але без права відчуження чи розпорядження іншим чином.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, правильності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Зазначені стороною захисту обставини не відносяться до порушень, пов`язаних з істотним та очевидним порушенням прав та свобод людини, та не можуть ставити під сумнів достовірність результатів такої слідчої дії, тож підстав для визнання доказів, здобутих в результаті обшуку на цій підставі на етапі досудового розслідування, недопустимими не вбачається.

За таких обставин, вказані доводи захисника мають бути предметом розгляду в суді першої інстанції під час саме судового розгляду, а вирішення питання допустимості зазначеного доказу та законності проведеної слідчої дії, з підстав зазначених захисником в апеляційній скарзі, на даному етапі є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002366 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4