Справа № 464/4031/25
пр.№ 1-кп/464/463/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000468 від 11.06.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борщовичі Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 10.06.2025 близько 14:00 год, перебуваючи поряд дитячого майданчика, що у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з лавки майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: жіночу сумку марки «Coach», моделі «CR331», вартістю 2966 грн 67 коп; один безпровідниковий навушник, який поміщений у пластиковий кейс «Airpods», вартістю 1123 грн 33 коп; ключ від автомобіля марки «Ford» в кількості 1 шт, вартістю 2000 грн, три ключі із одним магнітом від квартири, загальною вартістю 300 грн, грошові кошти в загальній сумі 700 грн, а всього майна на загальну суму 7 090 грн, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 7 090 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що, перебуваючи поруч дитячого майданчика, побачив жіночу сумку, яка лежала на лавці. Так як нікого поруч не було, вирішив забрати її собі. В подальшому до нього додому прийшли працівники поліції, яким він віддав дану сумку та речі, які були у ній. Розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Від потерпілої ОСОБА_6 03.07.2025 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у її відсутності.

На підставі вимог ст.325 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, непрацевлаштований, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з листопада 2020 року з приводу розладів психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді заступника начальника Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 22.07.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 також середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства можливе.

За положенням ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відтак ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги наведені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025, підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням та встановити іспитовий строк на термін - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 3 565 грн 60 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025 - скасувати.

Речові докази:

- жіночу сумку бежевого кольору із маркувальним написом «СOAСH» із ручкою у вигляді ременя та пластиковий кейс білого кольору із чохлом жовтого кольору, в якому наявний один безпровідниковий навушник, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області (спецпакет Експертна служба №5904337) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в загальній сумі 700 гривень: купюра номіналом 500 гривень серії ЄУ5715936 та купюра номіналом 200 гривень серії АП9114431, ключі - в кількості 3 шт із 1 магнітним ключем червоного кольору та один ключ від автомобіля марки «Форд», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути останній;

- наплічник в кольорі «хакі» із елементами типу «піксель» (спецпакет НПУ № QYH0090705) - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_8