Справа № 126/2327/24
Провадження №1-кп/148/53/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

за участю потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_12 ,

представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000357, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 9, ч. 2 ст. 115, п. 9, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України, -

встановив:

В судовому засіданні захисник обвинувачених, адвокат ОСОБА_9 , заявив відвід члену колегії суддів - судді ОСОБА_2 , мотивуючи його упередженістю останнього.

На його переконання, про упередженість судді свідчить те, що він неодноразово подавав до суду заяви про участь у судових засіданнях, а не конкретно визначеного судового засідання, у режимі відеоконференції під час трансляції із використанням власних технічних засобів та ВКЗ ДПЦСС ДСАУ з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), оскільки є інвалідом 2 групи, має похилий вік - ІНФОРМАЦІЯ_1 , переніс важку операцію на серці, а також з інших поважних причин: введення воєнного стану, ракетні обстріли і тривоги, віддаленість його місцезнаходиться у м. Львові. Усі його попередні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції ухвалою суду задовольнялися. Законодавством не заборонено звернення до суду з єдиним клопотанням щодо участі у всіх судових засіданнях по одній і тій же справі в режимі відеоконференції.

20.03.2025 він звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області із клопотанням про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Однак лише ввечері 24.03.2025 йому стало відомо про те, що Тульчинський районний суд Вінницької області за надуманими мотивами відмовив йому в участі в судовому засіданні 25.03.2025 в режимі ВКЗ. В ЕКЕС дана ухвала з`явилась тільки 24.03.2025 о 19:11. На той час він перебував в смт. Східниця Львівської області, за 700 км. від м. Тульчина. Тобто, в нього не було, навіть фізичної та технічної можливості прийняти участь в судовому засідання особисто, оскільки не було жодної можливості доїхати до Тульчинського районного суду Вінницької області 25.03.2025 на 11-00 год. Вважає, що колегія суддів Тульчинського районного суду Вінницької області у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дуже не бажала, щоб він приймав участь у судовому засіданні. Судді прекрасно усвідомлювали, що він не встигне за ніяких обставин добратись до м. Тульчина. В противному разі вони б винесли ухвалу 21.03.25 і направили йому. Знаючи, що в цей день будуть розглядати клопотання про продовження запобіжного заходу (тримання під вартою) обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він попередив адвоката ОСОБА_15 , що буде знаходитись в режимі ВКЗ, нехай його тільки під`єднають. Нажаль, неодноразові прохання ОСОБА_16 та обвинувачених, про те щоб його підключили, не вплинули на суддів. Судді винесли ухвалу про залучення державного адвоката, три години чекали його, а потім ще три години розглядали клопотання прокурора. Вважає, що ухвала суду про відмому в задоволенні його клопотання про участь в режимі відеоконференції є незаконною, невмотивованою, необґрунтовано, прийнятою із істотними порушеннями правил КПК України.

Незаконна відмова учаснику в участі у розгляді кримінального провадження, в тому числі розгляді клопотання прокурора про запобіжний захід, в режимі відеоконференції порочить звання судді, підриває авторитет правосуддя, свідчить про невідповідності дій судді його статусу. Такі дії судді ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_9 розцінює як упередженість та необ`єктивність в даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим заявив йому відвід.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 , у судовому засіданні підтримали заяву адвоката ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_2 , просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого клопотання про відвід судді ОСОБА_2 як необґрунтованого та безпідставного. Крім того, зазначив, що відвід головуючому судді адвокатом ОСОБА_9 заявлено повторно. Такий відвід не мотиваваний і є свідченням зловживання правом на відвід з метою затягування судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_12 , представники потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заперечили проти задоволення заяви адвоката ОСОБА_9 . Вважають, що всі доводи адвоката ОСОБА_9 про упередженість судді ОСОБА_2 безпідставні, а всі викладені ним обставини в обгрунтування заяви про відвід перекручені не відповідають фактичним. Крім того, відвід може бути заявлено лише до початку судового розгляду. Натомість, адвокат ОСОБА_9 повторно, без обєктивних підстав заявив відвід судді ОСОБА_2 , що свідчить про зловживання правом на відвід, затягування судового розгляду та є підставою для залишення його заяви без розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого відводу, колегія суддів доходить наступних висновків.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Підстави для відводу судді визначено ст. 75 КПК України. За змістом п. 4 ч.1 даної статті слідує, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених, зокрема ст.ст. 75, 76 цього Кодексу судді може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, тобто учасниками кримінального провадження.

Частинами 4, 5 статті 80 КПК України встановлено, що заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

За змістом частини четвертої статті 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається адвокат ОСОБА_9 , не є такими, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_2 та викликають сумніви щодо його неупередженості з огляду на таке.

Так, фактично підставою для відводу судді ОСОБА_2 є незгода захисника ОСОБА_9 з процесуальним рішенням суду, а саме ухвалою суду від 24.03.2025, якою йому відмовлено брати участь в судовому засіданні, призначеному об 11.00 год. 25.03.2025, в режимі відеоконференції. Однак таке процесуальне рішення суду не свідчить про упередженість суду, в тому числі і судді ОСОБА_2 .

Крім того, доводам адвоката ОСОБА_9 щодо недопущення його до участі в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів під час судового провадження в суді першої інстанції надано оцінку в ухвалі апеляційного суду від 07.04.2025 за наслідками розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.03.2025 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , де зокрема зазначено, що доводи апеляґційної скарги про порушення права на захист не знаходять свого підтвердження.

Сама по собі незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями і діями судді під час розгляду кримінального провадження не може бути підставою для відводу, а всі зазначені обставини можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції у разі оскарження прийнятого суддею рішення за результатами розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Інших обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді ОСОБА_2 , порушення прав особи на захист чи справедливий суд, або тих, які б унеможливлювали ухвалення ним об`єктивного рішення у кримінальному провадженні, не встановлено.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що захисником обвинувачених, адвокатом ОСОБА_9 , вже заявлявся відвід судді ОСОБА_2 , також у звязку з незгодою із процесуальними рішеннями суду, у звязку з чим він 05.02.2025 був залишений без задоволення.

Повторне заявлення відводу судді ОСОБА_2 захисником ОСОБА_9 , на переконання суду, свідчить про зловживання правом на відвід та спрямоване на затягування судового розгляду, у звязку з чим його заява зпро відвід головуючого судді ОСОБА_1 , відповідно до ч.4 ст. 81 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 75 - 81 КПК України, суд

постановив:

Заяву захисника ОСОБА_9 про відвід члена колегії - судді ОСОБА_2 від участі в розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000357 від 20.04.2024, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 24.04.2025 о 16.10 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3