Справа № 459/2582/25
Провадження № 1-кп/459/168/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 16.07.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Соснівка, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, зокрема: вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024, за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вказане покарання не відбув, вироком Сокальського районного суду Львівської області від 17.06.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, яке відбув, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09.08.2018 №459/1017/18, що набрало законної сили, ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів у користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.04.2018 до її повноліття.

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вказане покарання не відбув, та знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із даним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання доньки ОСОБА_5 , не сплачував коштів встановлених рішенням суду на її утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_3 будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за період часу з 01.03.2024 по 27.07.2025 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання дочки Анастасії за вказаний період 26 959 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 27.07.2025 становить 117 668 (сто сімнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 81 копійок.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що затверджений прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечила щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі дослідження обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий за ухилення від сплати аліментів, з середньою освітою, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити основне покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024 за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, яке на даний час обвинувачений не відбув.

Так, невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024 становить 76 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношень, наведених у даній нормі закону.

Проте ст.72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду.

Разом з тим, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.12.2024 у справі № 335/1211/23, згідно якої співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: - за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч.1 ст.72 КК України; - з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КК Україи менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи, зокрема, з такого їх співвідношення:

- пункт 1 одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, два дні обмеження волі, три дні виправних робіт та вісім годин громадських робіт; тобто двом дням пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт; відтак 76 годин громадський робіт відповідає 19 дням пробаційного нагляду;

- пункти 4, 5 - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, вісім годин громадських робіт; отож 76 годин громадських робіт відповідає 9,5 дням пробаційного нагляду.

За змістом висновків Верховного Суду, викладених у зазначеній вище постанові, вбачається, що при призначенні остаточного покарання у такому випадку слід вибирати співвідношення, яке є більш сприятливе для обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи засудженим після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відтак, враховуючи вимоги ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024, та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити з урахуванням пунктів 4, 5 ч.1 ст.72 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки 5 днів із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ, а саме: копії матеріалів виконавчого провадження № 64650658, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 5 (п`ять) днів.

На підставі ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

Речовий доказ, а саме: копії матеріалів виконавчого провадження № 64650658, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1