КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000015 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/3178/20205 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_1

п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 грн.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на початку квітня 2021 року (більш точного часу судом в судовому засіданні встановити, - не вдалося, окрім того - дата вчинення кримінального правопорушення ні стороною обвинувачення ні стороною захисту - не оспорюється), - виник умисел на підроблення посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії «А1», «А2», - шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, - з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні машинами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення тракториста-машиніста, обвинувачений ОСОБА_6 , в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 2 квітня 1994 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», в редакції, яка діяла до 05.06.2021, а саме п. 7, згідно якого посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби, - в середині квітня 2021 року (більш точного часу судом в судовому засіданні встановити, - не вдалося, окрім того - дата вчинення кримінального правопорушення ні стороною обвинувачення ні стороною захисту - не оспорюється), діючи умисно, протиправно, - з метою подальшого використання підробленого посвідчення машиніста-тракториста, за невстановлених у ході судового засідання обставин, вступив у змову з невстановленою в судовому засіданні особою та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення машиніста-тракториста), - надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, та сплатив за дану послугу невстановленій під час судового засідання особі кошти в сумі 2500 гривень, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час судового розслідування місці виготовила підроблений документ посвідчення машиніста-тракториста, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме - бланк посвідчення машиніста-тракториста, серія ЕВ і номер НОМЕР_1 категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «ВЗ», «С», «Э1», «Э2», «Н1», «Е2», «СІ», «02», «Н», нібито видане 21.02.2013 року ІДТН Київської ОДА, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_6 .

Після цього, в кінці квітня 2021 року (більш точного часу судом в судовому засіданні встановити, - не вдалося, окрім того - дата вчинення кримінального правопорушення ні стороною обвинувачення ні стороною захисту - не оспорюється), за невстановлених у ході судового засідання обставин, - обвинувачений ОСОБА_6 отримав від невстановленої в судовому засіданні особи зазначене підроблене посвідчення машиніста-тракториста.

Крім того, 08.03.2024 о 13 годині 57 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на ділянці автодороги Р19 Фастів-Канів, на відстані 500 метрів у напрямку м. Канів від перехрестя з автодорогою між селами Півці і Яблунівка Обухівського району Київської області, будучи учасником дорожнього руху в якості водія машини - трактора марки МТЗ-82, з номерним знаком НОМЕР_2 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівників поліції відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 21.02.2013 є підробленим, - усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, - пред`явив для перевірки поліцейському завідомо підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_3 від 21.02.2013 на своє ім`я, тобто, - використав завідомо підроблений документ, та факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-24/16496-ДД від 15.03.2024, - бланк наданого на дослідження посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , заповнений на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - виданий 21.02.2013, - не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а також не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходилися в офіційному обігу на території України в період з 2013 по 2016 роки.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , вважаючи вирок суду незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить його змінити та винести окрему ухвалу, якою звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності, який кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Виключити із вироку суду посилання на фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та його звільнення від кримінальної відповідальності за цими статтями на підставі ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, під час судового розгляду обвинувального акта в цьому провадженні, суд повинен вирішити питання про закриття такого провадження (одного з епізодів кримінальної протиправної діяльності) та викласти своє рішення про закриття кримінального провадження виключно у формі ухвали.

При цьому, зазначає, що вирішення судом питання про закриття кримінального провадження (одного з епізодів кримінальної протиправної діяльності) під час ухвалення вироку, яким обвинуваченого засуджено або виправдано у вчинені інших кримінальних правопорушень (інших епізодів кримінальної протиправної діяльності), не тільки суперечить процесуальній суті судового рішення, яке викладається у формі вироку, а й суттєво обмежує можливість апеляційного та касаційного оскарження такого рішення.

Разом з тим, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, цим же вироком вирішив питання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, позбавило можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , зокрема, просив вирок суду скасувати та направити справу на новий розгляд, зазначивши, що суд повинен був вирішити питання закриття провадження в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України ухвалою, а вироком засудити в іншій частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України, проте вимоги апеляційної скарги щодо постановлення окремої ухвали про закриття провадження в частині обвинувачення не в повній мірі узгоджуються з повноваженнями апеляційного суду, а також обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Крім того, згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення про винагороду викривачу; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості; рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Частиною 2 ст. 284 КПК України визначено підстави для закриття кримінального провадження судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому аналіз ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України свідчить, що у разі, якщо під час судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання і у випадку встановлення, передбачених у ст. 49 КК України підстав, та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, своєю ухвалою закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18 лютого 2025 року справа № 712/8174/23, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

З наведеного вище вбачається, що у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, під час судового розгляду обвинувального акта, суд повинен вирішити питання про закриття такого провадження та викласти своє рішення у формі ухвали.

Разом з тим, судом першої інстанції не дотримано вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та його призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та одночасно звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та в цій частині кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Таким чином, у вироку суд першої інстанції вирішив питання, які, відповідно до вимог ст. 369 КПК України, вирішуються судовим рішенням у формі ухвали.

Наведені обставини, відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року, як такий, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3