Справа № 304/1033/25
Номер провадження 1-кп/298/52/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний матеріали кримінального провадження № 0000053, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.02.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, такого, що на утриманні має 6 неповнолітніх дітей, з початковою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07.02.2025 о 10 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на незаконну порубку дерев у лісовому масиві, який розташований неподалік населеного пункту с. Т. Поляна Ужгородського району, не маючи на те спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом лісорубним квитком, виданим уповноваженим органом, тобто з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.02.1992 № 2456-XII, Закону України «Про охорону навколишнього природного-середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII, Лісового кодексу України від 21.01.1994 № 3852-XП, «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, прийшов до кварталу 75 виділу 10 лісництва «Шипот» «Ужгородського лісництва» ДСГП « Ліси України» філії «Карпатський лісовий офіс», де умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, за допомогою бензопили марки «Procraft» чорно-зеленого кольору, яка належить останньому, на території природно-заповідного фонду загальнозоологічного заказника загальнодержавного значення «Тур`є-Полянський», який перебуває у користуванні ДСГП «Ліси України», здійснив незаконну порубку дерев породи «Бук» в кількості 11 шт., а саме: 6 дерев діаметром у корі біля шийки кореня 8 см., 3 дерева-12 см., 2 дерева 20 см. відповідно. Після чого зазначені дерева ОСОБА_4 погрузив на підводу для подальшого вивезення з лісового масиву до дворогосподарства за адресою: с. Порошково, вул. Млинська, 86, Ужгородського району, але був затриманий на місці працівниками лісової охорони. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв навколишньому природному середовищу шкоду в особі Тур`є Реметівської сільської ради на суму 75 521,60 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за

ч. 3 ст. 246 КК України, яке полягає в незаконній порубці дерев у лісах, вчиненій на території природно-заповідного фонду.

До початку підготовчого судового засідання 26 серпня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000053, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 лютого 2025 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості, укладену 26.08.2025 між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , підтвердив у суді, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного в угоді покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому обумовлену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що в угоді про визнання винуватості узгоджено беззастережне визнання заявленого цивільного позову та сплату грошових коштів за таким в зазначеній в угоді сумі, яка становить 75 521, 60 грн., протягом 12 місяців, починаючи з дня набрання вироком законної сили. Проти надання розстрочки сплати штрафу та сплати завданих збитків обвинуваченому ОСОБА_4 не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснено судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості. Також визнав у повному обсязі заявлений у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов прокурора, що поданий в інтересах держави в особі Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. При цьому обвинувачений просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище та розстрочити сплату штрафу та сплату завданих збитків.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, зазначивши, що така укладена добровільно, просив угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Крім цього захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати ту обставину що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, є багатодітним батьком, не має постійного доходу, відтак, посилаючись на ч. 4 ст. 53 КК України просить розстрочити виконання обумовленого в угоді покарання у виді штрафу, а також сплату заподіяних збитків, про що сторони дійшли згоди в угоді.

Представник потерпілого Тур`є Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в судове засідання не з?явився. Водночас прокурором в судовому засіданні надано заяву представника потерпілого від 26.08.2025, в якій міститься прохання про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві міститься згода представника потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, у разі укладення такої просить затвердити таку без його участі.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, відповідно до ст. 468 КПК України передбачено можливість у кримінальному провадженні укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненому діянні. Також обвинувачений визнає у повному обсязі заявлений цивільний позов.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії вірно кваліфіковано за

ч. 3 ст. 246 КК України, а саме як незаконна порубка дерев у лісах, вчинена на території природно-заповідного фонду .

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому яких роз`яснено.

Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 246 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням наявності обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щирого каяття, відсутності обставин, що його обтяжують, відповідно до ст. 67 КК України. Підстав неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Відтак, підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених в ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, є одруженим, на утриманні має 6 неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, враховуючи, що в судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги, передбачені в ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим та прокурором за письмової згоди представника потерпілого ДП «Перечинське ЛГ» ОСОБА_6 , така відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги та обставина, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурором пред`явлено позов в інтересах держави в особі Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району про стягнення з ОСОБА_4 завданої навколишньому природному середовищу шкоди на суму 75 521, 60 грн.

Щодо заявленого прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 в інтересах держави в особі Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 шкоди в розмірі 75 521 грн. 60 коп. суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено обов`язок представляти інтереси держави в суді у випадках, визначених Законом.

Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом.

В ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України « Про прокуратуру».

В ч. 2 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відустності такого органу.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 5 та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений здійснив незаконну порубку дерев у лісі, який розташований на території Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району, що підтвердив обвинувачений ОСОБА_4 , у результаті чого державі завдано шкоди на суму 75 521, 60 грн., що підтверджується розрахунком Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 10.03.2025 № 543-02, вказана шкода за станом на день розгляду справи обвинуваченим не відшкодована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже, необхідність їх задоволення.

Водночас у судовому засіданні обвинувачений та захисник просили суд розстрочити виплату штрафу, а також виконання вироку в частині стягнення з обвинуваченого заподіяної ним шкоди, мотивуючи свою заяву тим, що ОСОБА_4 на даний момент офіційно не працевлаштований, є батьком багатодітної сім`ї, у зв`язку із чим просять розстрочити виконання обумовленого в угоду штрафу, а також заподіяних кримінальним правопорушенням збитків.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання не заперечив, вказавши, що вказані обставин обумовлені в угоді.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, зокрема, те, що він ніде не працює, а також, що на його утриманні перебуває шестеро неповнолітніх дітей, що підтверджено належними та допустимими доказами, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає можливим призначити штраф із розстрочкою його виплати рівними частинами строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З огляду на те, що передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону, суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання.

Відтак, з огляду на матеріальне становище обвинуваченого та відсутність у нього фінансової можливості одразу сплатити усю суму заподіяної ним шкоди, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на один рік.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 17.03.2025 (справа № 304/368/25, провадження 1-кс/304/289/25), після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Документально підтверджені судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368 370, 371, 374, 376, 473 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 серпня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000053, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.02.2025, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, суму шкоди, заподіяної злочином лісу, в розмірі 75 521 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять одна) грн. 60 коп., зарахувавши на р/р UA0007443, отримувач Головне управління Казначейства у Закарпатській області/Тур`є-Ремет.тг/24062100, код отримувача , код класифікації доходів бюджету 24060300.

Розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., рівними частинами на строк 1 (один) рік, встановивши суму виплати штрафу у розмірі 2125(дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Розстрочити виконання вироку суду в частині задоволення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, суму шкоди, заподіяної злочином лісу, в розмірі 75 521 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять одна) грн. 60 коп., зарахувавши на р/р UA0007443, отримувач Головне управління Казначейства у Закарпатській області/Тур`є-Ремет.тг/24062100, код отримувача , код класифікації доходів бюджету 24060300, на строк 1 (один) рік, встановивши суму виплатищомісячними платежами в рівних частинах по 6 293 (шість тисяч двісті дев`яносто три) грн. 47 коп. кожного місяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.03.2025 по справі № 304/368/25 (провадження

№ 1-кс/304/289/2025), скасувати.

Речові докази по справі:

- деревину породи «бук» у кількості одинадцяти стовбурів, з яких шість стовбурів діаметром 8 см, три- діаметром 12см, та два діаметром 20 см, що вилучені в ході огляду місця події у лісовому масиві у кварталі 75 виділі 17 лісництва « Шипот», що передана на відповідальне зберігання майстра лісу «Лісництві Шипот» ОСОБА_8 , конфіскувати у власність держави;

- бензопилу марки «Procraft», чорно-зеленого кольору, що була вилучена у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, конфіскувати у власність держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1