Справа № 626/2420/24
Провадження № 1-кп/626/66/2025
УХВАЛА

14 липня 2025 року м.Берестин

Берестинський районний суд Харківської області

в складі: судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоонференції кримінальне провадження № 0000254 за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Красноград Харківської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше засуджений Красноградським районним судом Харківської області: 05.10.2023 року за ст.126-1 КК України до 1 року обмеження волі відповідно до ст.75 КК звільнений від відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 02.04.2024 року за ч.1 ст.162 КК України до 2-х років обмеження волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берестинського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, яку підтримав в судовому засіданні, про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження у справі № 0000111 у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні просили задовольнити заяву потерпілого. Обвинувачений підтвердив, шо потерпілий ОСОБА_4 батько його співмешканки, яка проживала в його будинку. Проникав до житла бо мав бажання її побачити, раніше був засуджений за вчинення домашнього насилля та незаконне проникнення до житла. Прокурор у судовому засіданні при вирішенні заяви про закриття кримінального провадження поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК установлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19 зроблено висновок, що: "злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена в п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього".

У пункті 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Законом України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами" від 06 грудня 2017 року частину 1 ст. 67 КК доповнено п. 6-1, відповідно до якого, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року у справі № 472/302/22, згідно якої: "поняття "злочин, пов`язаний із домашнім насильством", яке вживається в п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, охоплює не лише склад злочину, передбачений ст. 126-1 КК, але й інші суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки домашнього насильства.

Під ознаки домашнього насильства можуть підпадати різні склади злочинів за умови, що відповідний злочин вчиняється в сім`ї чи в межах місця проживання або щодо родичів, або щодо колишнього чи теперішнього подружжя, або щодо іншої особи, яка спільно проживає (проживала) з кривдником однією сім`єю, але не перебуває (не перебувала) у родинних відносинах чи у шлюбі з ним".

Верховний Суд у своїх постановах від 25 лютого 2020 року у справі № 442/2191/19, від 10 березня 2020 року у справі № 531/270/19, від 19 березня 2020 року у справі № 675/813/19, від 31 березня 2021 року у справі № 155/457/20 указував, що обов`язковою умовою визнання судом злочину пов`язаним із домашнім насильством є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що 02 червня 2025 року до Берестинського районного суду Харківської області надійшла заява потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно обвинувального акта , 09.06.2024 року о 16:00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 перебував поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи, ОСОБА_7 , в той же день, тобто 09.06.2024 року, всупереч волі володаря ОСОБА_4 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно, незаконно, протиправно, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, яким огороджена вся територія домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшов до житлового будинку, силоміць зламав ручку вхідних дверей , після чого ногою вибив вхідні двері, і послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, незаконно проник до житла особи вказаного домоволодіння, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла. Зі змісту обвинувального акта слідує, що обвинувачений був раніше засуджений за ст.126-1 КК України, потерпілою по кримінальному провадженню визнана ОСОБА_8 , з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах та співмешкав. Як повідомив ОСОБА_7 , ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 , до будинка проникав внаслідок бажання її побачити. З указаного слідує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення щодо батька своєї співмешканки ОСОБА_8 , в межах місця проживання особи, з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебували у родинних відносинах чи у шлюбі між собою. На перереконання суду, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення підпадає під поняття "злочин, пов`язаний із домашнім насильством".

Водночас п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлена заборона закриття кримінального провадження щодо осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Таким чином, зазначені обставини унеможливлюють закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, а тому у задоволенні заяви потерпілого слід відмовити.

Керуючись п.7 ч.1 ст.284, 371, 372, 477 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000111 від 13 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя