Справа № 496/2847/25
Провадження № 1-кс/496/854/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000368 від 07.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що 30.12.2021 року наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Військово Морських Сил Збройних Сил України № 360 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 . Так, ОСОБА_5 при вступі до Збройних Сил України відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

Перебуваючи на посаді начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до пункту ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків. Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів ОСОБА_5 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин.

ОСОБА_5 , проходячи службу на посаді начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», діючи умисно, з метою власного протиправного збагачення, 06.05.2025 року висловив вимогу начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння, логістики ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 щодо необхідності надання йому грошових коштів у сумі 350 доларів США, що станом на 14.05.2025 року згідно офіційного курсу Національного банку України складало 14 525 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженими службовими особами Департаменту військової контррозвідки Служби Безпеки України щодо не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за втрату військового майна.

В подальшому, достовірно розуміючи що його дії є протиправними, 14.05.2025 року приблизно об 11 год. 30 хв. заздалегідь домовившись про зустріч, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса не зазначається у зв`язку з введенням воєнного стану) з метою одержати неправомірну вигоду, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання раніше висловленої вимоги, отримав від начальника служби ракетно-артилерійського озброєння, логістики ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у розмірі 350 (триста п`ятдесят) доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженими службовими особами ДВКР СБУ, щодо не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Після одержання неправомірної вигоди, слідчим прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , координати: 46.4468219,30.5062062. Отже, 14.05.2025 в період часу з 11 год 47 хв до 12 год 11 хв було проведено невідкладний обшук в ході якого було виявлено та вилучено наступне: Грошові кошти у сумі 350 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США наступні серії: QH45159917A; QH45159914A; QE21491063A; купюра номіналом 50 доларів США серії: РК17590790А, вказані грошові кошти вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU2026160; Мобільний телефон марки «Sony» модель «Н4413», імеі 1: НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU2026189.

15.05.2025 року слідчим винесено постанову про те, що вищевказані речі та предмети являються речовими доказами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та згідно cm. 98 КПК України мають значення речових доказів по кримінальному провадженню. На даний час виникла необхідність накласти арешт на речові докази, з метою забезпечення досягнення завдань, які перед собою ставить досудове розслідування. На даний час, з метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця речей.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, а також з метою запобігання їх приховування, втрати, знищення, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання міститься прохання про розгляд клопотання без її та прокурора участі.

Власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи, через його члена родини - дружину ОСОБА_7 , заяв та клопотань від нього не надходило.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 172 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, в тому числі для можливості проведення експертиз.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може, в тому числі зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, відповідно до Постанови слідчого від 15.05.2025 року про визнання предметів речовими доказами по кримінальному провадженню №0000368 від 07.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000368 від 07.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на речі та предмети, які 14.05.2025 року в період часу з 11 год 47 хв до 12 год 11 хв було виявлено та вилучено під час проведення невідкладного обшуку за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , координати: НОМЕР_4 , а саме:

-Грошові кошти у сумі 350 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США наступні серії: QH45159917A; QH45159914A; QE21491063A; купюра номіналом 50 доларів США серії: РК17590790А, поміщені до сейф-пакету NPU2026160;

-мобільний телефон марки «Sony» модель «Н4413», імеі НОМЕР_5 ; імеі 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що поміщено до сейф-пакету NPU2026189.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1