У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 126-1, ч. 1 ст. 121 КК України,

Встановив:

01 вересня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 126-1, ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01. 09.2025 це кримінальне провадження передане судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 02.09.2025 призначено підготовче судове засідання на 11.09.2025.

11.09.2025 у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників його розгляду, а саме прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання, потерпілу ОСОБА_4 , яка покладалася на розсуд суду, дійшов до висновків, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд взяв до уваги наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від суду), а також те, що обвинувачений перебуваючи на свободі, може перешкоджати своєю неявкою до суду розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Наразі існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують обрання ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання. Переховування ОСОБА_5 , від суду унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується.

Окрім того, на теперішній час частина держави є окупованою та не підконтрольна органам державної влади України, що в свою чергу, також може спонукати обвинуваченого до переховування, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 , може самостійно чи через інших осіб намагатися незаконно вплинути на потерпілих, експерта, спеціаліста або на тих свідків, показання яких у суді матимуть доказове значення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), на що його може спонукнути тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачується, а також загроза застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Окрім того, відповідно до довідок Білицької селищної ради ОСОБА_5 проживає у будинку матері без реєстрації. До складу його сім`ї входить співмешканка ОСОБА_7 і мати ОСОБА_4 , а отже незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою створить умови для реалізації ризику впливу на обох потерпілих.

У разі застосування до ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, вважаю, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме вчиняти умисні дії, які можуть призвести до невиправданого затягування розгляду справи чи інші дії, що унеможливлять своєчасне та повне проведення судових засідань.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Згідно з довідкою про наявність судимостей ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності і проти життя і здоров`я інших осіб. В останнє, відбував покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.05.2018 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Звільнений 30.09.2024 по відбуттю покарання. Нові правопорушення вчинено у липні 2025, тобто через 10 місяців після звільнення з установи виконання покарань. Обидва правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 вчинені щодо близьких осіб матері і співмешканки. Вчинення домашнього насильства по відношенню до матері має системний характер і незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити умови для реалізації ризику вчинення нових умисних дій з домашнього насильства по відношенню до матері або співмешканки.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання, суд вважає за потрібне обрати йому захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В порядку ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

При цьому, згідно з листом Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з таких причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини в цьому кримінальному провадженні, повного, всебічного судового розгляду шляхом здійснення впливу на свідків та потерпілих, так як ОСОБА_5 , достеменно відомо, де вони проживають і вони є мешканцями одного населеного пункту;

- особиста порука до цього часу на адресу Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури, органу досудового розслідування, суду не надходили письмові звернення осіб, які заслуговують на довіру та бажають поручитися за виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставляти його в суд на першу про те вимогу;

- застава відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд може не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини, а також наразі прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливості внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.;

- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відповідно до довідки-характеристики проживає без реєстрації у будинку матері за адресою: АДРЕСА_1 . Також, у разі застосування до нього такого запобіжного заходу існує ризик самостійно чи через інших осіб здійснювати вплив на потерпілих, свідків, показання яких у подальшому судовому засіданні матимуть доказове значення, оскільки цей запобіжний захід передбачає знаходження обвинуваченого у тому ж населеному пункті у якому проживає більшість свідків. Застосувавши такий запобіжний захід, можливо поставити під загрозу подальшого здійснення домашнього насильства потерпілу ОСОБА_4 .

Вважаю, що у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» та «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду потрібно враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Взявши до уваги зазначені вище норми законів, оцінюючи обставини цієї справи, зокрема те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за потрібне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 194, 197 КПК України, суд

Постановив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колісники, Кобеляцького району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не є особою з інвалідністю, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимго запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11 вересня 2025 року до 09 листопада 2025 року.

Розмір застави не визначати, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням фізичного насильства.

На ухвалу судді, може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів, з моменту її вручення.

Суддя