Справа № 953/2391/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00001181 від 10.07.2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України по подіях 18.10.2013 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказував про те, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за даних обставин і просить задовольнити його клопотання.

Захисники обвинуваченого підтримали клопотання ОСОБА_6 , просили його задовольнити та звільнити того від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також, просили скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_6 під час досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 повторно в судове засідання 10.06.2025 року не з*явився, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв з приводу даного питання до суду не подав.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз*яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України по подіях 18.10.2013 року.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України є нетяжким правопорушенням, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років; за ч.2 ст. 364 КК України є тяжким правопорушенням, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років

Згідно ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення нетяжкого злочину та 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 18.10.2013 року і ця обставина під час розгляду справи не заперечувалася.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився строк давності, передбачений ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України. Не повідомлено про наявність таких обставин ані прокурором, ані захистом в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв*язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в його письмовій заяві, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_6 є злочином нетяжким та тяжким, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше 10 років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно матеріалів кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнаний неподаний у зв*язку з поданням потерпілим заяви про залишення позову без розгляду. (а.с. 40,82 т.1).

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 174 КПК України та клопотання захисту, суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року у вигляді арешту, накладеного на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 68,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 128, 174, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001181 від 10.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року у вигляді арешту, накладеного на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 68,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 в розмірі «1», шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження - після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1