Справа №490/1923/25
Провадження №1-кп/490/1253/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового засідання за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань27.02.2025 року за №0000061 за обвинуваченням,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , вироком Миколаївського апеляційного суду від 05.11.2024 засуджений за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України та 150 годин громадських робіт,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_2 05.11.2024 вироком Миколаївського апеляційного суду визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та з урахуванням положень ст. 71 КК України призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України та 150 годин громадських робіт. 05.11.2024 судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

13.01.2025 ОСОБА_2 прибув до Центрального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де йому роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та відібрана підписка про те, що в разі ухилення від відбуття покарання, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України.

ОСОБА_2 був письмово попереджений про те, що на підставі ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також останньому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнається: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.

Після чого, 13.01.2025 ОСОБА_2 отримав направлення до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Інженерна, 1, згідно з яким, останньому 13.01.2024 необхідно було приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт, однак останній, у визначений в направленні строк, до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не прибув.

У зв`язку з тим, що 22.01.2025 до Центрального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надійшов лист про те, що ОСОБА_2 для відбування покарання до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не звертався, 30.01.2025 заступником начальника Центрального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 , на підставі ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України винесено ОСОБА_2 попередження з приводу ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання. З зазначеними попередженнями останній ознайомлений під особистий підпис 30.01.2025.

В подальшому, ОСОБА_2 достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилявся від відбування покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Миколаївського апеляційного суду, до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не з`явився і до відбуття покарання у виді громадських робіт не приступив, та 150 годин не відпрацював без поважних причин, при цьому достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно листа адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №6071/06.01-46/25 від 11.03.2025, ОСОБА_2 станом на 07.03.2025 до адміністрації не звертався та до відбування покарання у виді громадських робіт призначених за вироком суду не приступив.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_4 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту додано матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Статтею 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Оскільки вимоги ст. 302 КПК України дотримані, суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Відповідно до ст. 381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали досудового розслідування, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, та і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на лікуванні у лікаря-психіатра не перебуває. Є учасником програми ЗПТ сайту КНП "МОЦПЗ" МОР з діагнозом: "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності". За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується посередньо, раніше судимий 05.11.2024 року вироком Миколаївського апеляційного суду за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України - повторність кримінальних правопорушень.

Як зазначено вище, ОСОБА_2 вироком Миколаївського апеляційного суду від 05.11.2024 засуджений за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України та 150 годин громадських робіт, а тому йому не можливо призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе лише у тримані його в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці (обмеження волі). Застосування щодо обвинуваченого пробаційного нагляду не є доцільним, оскільки попередніми вироками ОСОБА_2 було засуджено з призначенням такого виду покарання, що в результаті не виправдало мені його засудження, та заборонено згідно ч. 5 ст. 59-1 КК України (відповідно до ч. 5 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення).

Обмеження щодо застосування покарання у виді обмеження волі передбачених ч. 3 ст.61 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Керуючись ст.ст. 302, 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року по справі №490/2505/24 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік і 6 /шість/ місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1