Провадження № 1-кп/734/45/25 Справа № 734/3695/23
У х в а л а

іменем України

08 серпня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про оголошення розшуку, зупинення судового провадження та надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить оголосити у розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надати дозвіл на затримання останнього з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому виконати ухвалу суду та завести оперативно-розшукову справу, а контроль за виконанням ухвали суду покласти на Деснянську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону. Судове провадження по даній справі зупинити до моменту встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та доставлення останнього до приміщення суду.

Дане клопотання мотивоване тим, що Деснянською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону здійснюється підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000010 від 23.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке розглядається Козелецьким районним судом Чернігівської області.

19.01.2023 військовозобов`язаного солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_3 і направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 2, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з 19.01.2023 солдат ОСОБА_4 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2023 № 74 солдату ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами строком на 3 доби, а саме з 13.03.2023 до 15.03.2023.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 16.03.2023, у солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно з відпустки на служу до військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу солдат ОСОБА_4 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 16.03.2023 близько 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , та до 23.06.2023 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби та правоохоронних органів за наявності реальної можливості для цього.

24.06.2023 близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно звернувся до працівників Військової служби правопорядку та був ними доставлений до військової частини НОМЕР_1 .

11.08.2023 ОСОБА_4 вручено копію обвинувального акту та того ж дня обвинувальний акт направлено до Козелецького районного суду Чернігівської області.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаним про те, що відносно нього Козелецьким районним судом розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України неодноразово у судові засідання не з`являвся, про причини неприбуття не повідомляв, судові повістки про виклик у судові засідання за адресою його проживання/реєстрації не отримує.

Окрім того, судове провадження зупинялось у зв`язку з проходженням обвинуваченим військової служби, однак після встановлення повторного факту самовільного залишення військової частини кримінальне провадження було відновлене.

На даний час місце знаходження ОСОБА_4 не відомо та жодних дій направлених на прибуття у судові засідання, на повернення на службу чи визначення свого місця перебування ним не вжито.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Таким чином, на даний час існує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а відтак встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування даного кримінального правопорушення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, на даний час обвинувачений вже переховувався від суду, вчиняючи продовжуваний злочин.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що перебуваючи на волі, обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця військової частини, який серед іншого, має доступ до вогнепальної зброї, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які допитані як свідки та можуть бути допитані як свідки, зокрема військовослужбовців зазначеної військової частини.

Окрім цього, обвинувачений має певне коло зв`язків у тому числі з керівництвом та службовими особами військової частини, здобутих в силу проходження ним військової служби, та може використовувати їх у своїх інтересах для протиправного впливу на свідків, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення.

Показання свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на вказаних свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погроз, в тому числі з використанням зброї, яка йому ввірена військовою частиною, тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Про існування ризику впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить, зокрема, можливість безперешкодного контактування з ними у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин поважності відсутності у військовій частині, а також інших висунутих ним у подальшому версій.

Крім того, обвинувачений продовжує вчиняти триваючий злочин, коли ухиляється від виконання військового обов`язку, що створює ризик, вказаний у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, знаходячись на волі він може продовжити вчинювати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується та останній повторно самовільно залишив військову частину, тобто повторно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до певної категорії осіб, серед яких і раніше не судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній, усвідомлюючи можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинить інше кримінальне правопорушення.

Згідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час місце перебування/знаходження ОСОБА_4 не відоме, останній продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, ухилятись від явки до суду, є всі підстави для надання дозволу на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошення його розшуку.

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та дослідивши клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до інформації наданої командуванням військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування частини 19.12.2023 та станом на 05.03.2024 до місця служби не повернувся.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 362 від 19.12.2023 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що з 19.12.2023 самовільно залишив розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань та відсутній на військовій службі з 19.12.2023.

Судове провадження зупинялось у зв`язку з проходженням обвинуваченим військової служби, однак після встановлення повторного факту самовільного залишення військової частини кримінальне провадження було відновлене.

Місцезнаходження солдата ОСОБА_4 не відоме, так як останній на виклики суду не з`являється, про причини нез`явлення не повідомляє, повторно самовільно залишив військову частину, обов`язки військової служби не виконує.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що обвинувачений в підготовчі судові засідання неодноразово не з`являвся з невідомих суду причини.

За відсутності обвинуваченого провести підготовче судове засідання не можливо.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України, у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Отже, з метою недопущення порушення вимог ст. 28 КПК України щодо розгляду кримінального провадження у розумні строки, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від явки до суду, місце його проживання та перебування на даний час невідомо, а тому суд вважає за необхідне оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинити кримінальне провадження щодо нього.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного,обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно ст. 189 цього кодексу.

Слідчий суддя, суд немає права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання (ч. 1, 2 ст. 189 КПК України).

При вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу (ч. 4 ст. 189 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а відтак встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений до суду не з`являється, від явки до суду ухиляється, місце його проживання та перебування суду невідоме, даних щодо офіційного працевлаштування останнього та наявності в нього міцних соціальних зв`язків матеріали кримінального провадження не містять, а тому суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді та виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Таким чином, все вищевикладене, свідчить про те, що наявні підстави, для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Приймаючи до уваги, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу не були вручені ОСОБА_4 , суд позбавлений можливості з`ясувати його позицію щодо даного клопотання, на теперішній час відсутні відомості про фактичне місце знаходження обвинуваченого, а також відсутні дані, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, вказане позбавляє суд можливості розглянути клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого.

Тому, суд вважає, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відкласти до виконання ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або до відкликання ухвали прокурором у випадку, передбаченому законом, або до закінчення строку дії цієї ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177, 183, 184, 187, 188, 189,190, 191, 193, 314, 335, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про оголошення розшуку, зупинення судового провадження та надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - задовольнити.

Оголосити у розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомир, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Козелецького районного суду Чернігівської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (вул. Пилипчука, буд. 28, м. Хмельницький, 29001, ) виконати ухвалу суду та завести оперативно-розшукову справу.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на Деснянську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Судове провадження по даній справі зупинити до моменту встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та доставлення останнього до приміщення суду.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання доставити до суду.

Копію ухвали негайно вручити затриманій особі після її затримання.

Розгляд клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відкласти до приводу обвинуваченого до суду, до закінчення строку дії ухвали, до добровільного з`явлення обвинуваченого до суду або до відкликання ухвали прокурором у випадку, передбаченому законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і втрачає законну силу з моменту:

- приводу обвинуваченого до суду;

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній;

- добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що суд повідомляє прокурора;

- відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_5