Справа № 569/6743/25
УХВАЛА

07 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської а службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000017 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської а службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Рівненської міської територіальної громади по вул. Здолбунівська, 17, в м. Рівне, Рівненської області, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0158 зі сторони, яка межує з водоймою гідропарку, виявлено підпірну стіну, в якій наявні 10 труб для відведення води, а також можливий злив стічних вод на прибережну смугу, що утворюється в процесі господарсько-побутової діяльності через колектор, який виходить безпосередньо у водойму гідропарку, та злив конденсат з холодильників у одну з таких труб, що може свідчити про забруднення поверхневих чи підземних вод і водоносних горизонтів, створити небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

В подальшому, 09.04.2025 в ході проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :01:041:0397 та :01:041:0084 за участю спеціалістів на підставі ухвал слідчого судді від 08.04.2025 про проведення огляду було встановлено, що до колектору, який виходить безпосередньо у водойму гідропарку здійснено несанкціоновані втручання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на операторську колектора талих та зливних вод (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0397 на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вказаний колектор є об`єктом, що містить сліди злочину (правопорушення) або може бути використаний як джерело доказової інформації щодо обставин події. Згідно постанови слідчого слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 23.04.2025 колектор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, що у провадженні слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Згідно інформації з Державного ресєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на операторську колектора талих та зливних вод (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0397 на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вказаний колектор є об`єктом, що містить сліди злочину (правопорушення) або може бути використаний як джерело доказової інформації щодо обставин події. Згідно постанови слідчого слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 23.04.2025 колектор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

03.05.2025 було здійснено огляд місцевості, а саме об`єктом огляду був колектор талих та зливних вод, що розташований за адресою: м. Рівне, вул. Здолбунівська, 17. В ході огляду було встановлено, що колектор попередньо був закоркований, про те на час огляду коркування було зруйноване.

Таким чином, колектор талих та зливних вод, що розташовується по вул. Здолбунівська у м. Рівне та частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0397, являється матеріальними об`єктами та предметом вчинення злочину а також відповідають вимогам речового доказу, передбачених статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних із розпорядженням та використанням колектора талих та зливних вод, що може призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти на нього арешт.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на колектор талих та зливних вод, що розташовується по вул. Здолбунівська у м. Рівне та частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0397, який згідно інформації з Державного ресєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права спільної приватної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Заборонити власникам здійснювати користування та відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме вищевказаного колектору талих та зливних вод до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9