Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, відомості внесені до ЄРДР за №0001970 від 01.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив :

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1X затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався та який діє на теперішній час.

01.09.2024 року, приблизно об 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився з раніше незнайомим ОСОБА_6 по вулиці Межовій 26, в місті Києві, у яких під час спілкування між собою, виник конфлікт.

В ході конфлікту з ОСОБА_6 , який в подальшому переріс у бійку, ОСОБА_4 , побачив як ОСОБА_6 , захищаючись від ударів останнього, відбіг та скинув на землю свої речі а саме: рюкзак, гаманець та телефон.

Та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.09.2024 року, приблизно об 11 год. 52 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на вулиці Межова, 26, в місті Києві, з метою особистого збагачення, підійшов до речей ОСОБА_6 та відкрито для останнього та очевидців, заволодів чужим майном, а саме: підняв з землі мобільний телефон марки «Redmi Note 13» Midnight Black, 6GB RAM 128 ROM, IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого 6 112 грн. 80 коп. та гаманець чорного кольору, всередині якого знаходились банківська карта "VISA", ікона, дві карти «Київ цифровий», паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, грошові кошти в розмірі 200 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , не зважаючи на прохання ОСОБА_6 та очевидців припинити протиправні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 6 312 грн. 80 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та погодився із правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. Показав, що 01.09.2024 року перебував в автомобілі із своєю знайомою. До них підійшов чоловік в крові, яким виявився потерпілий ОСОБА_6 , та він запропоновував йому серветку витерти кров. В подальшому потерпілий присів до них в автомобіль, розговорились, останній почав спілкуватись з його знайомою, випивати, голосно говорити, слухати музику. Йому це набридло і він забрав навушники та поклав на "торпеду" свого автомобіля. Пізніше потерпілий раптово забрав ці навушники та побіг. Він подумав, що ОСОБА_6 в нього забрав особисті речі та побіг за ним. Між ними виникла штовханина, бійка. ОСОБА_7 кинув свої речі та побіг, а він забрав його рюкзак, телефон, гаманець, діяв на емоціях. Потерпілий просив його повернути речі, він цього не зробив. Приніс речі додому до знайомої, в подальшому вони були вилучені працівниками поліції.

У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки, просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений в судовому засіданні вибачився, вказав, що йому 45 років, він не судимий, має цивільну дружину, роботу. Ця подія неприпустима і сталась під впливом емоцій. Він отримав для себе урок і зазначає, що здатет перевиховатись без реального відбування покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов наміру подавати не має. Претензій матеріального та морального характеру не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, проживає з цивільною дружиною, працевлаштований, відсутність скарг за місцем проживання щодо нього, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відсутність претензій від потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та виявив жаль з приводу вчиненого діяння.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Київ, має соціальні зв`язки - матір, яка є пенсіонером, особою з інвалідністю та цивільну дружину, з якими проживає та підтримує родинні відносини, позитивні характеристики з місця роботи та попереднього місця роботи, де останній виявив себе як сумлінний працівник (мерчандайзер, водій), а також позитивні характеристики сусідів за місцем проживання, які зазначають про нього виключно з позитивної сторони, його щире каяття, претензій від потерпілого немає.

Судом також ураховується незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , суду було надано ряд медичних документів із важкими захворюваннями.

При цьому потерпілий участі в розгляді справи не брав і судові засідання були проведені у його відсутності на підставі заяви, в якій зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого.

В процесі розгляду справи суд переконався що ОСОБА_4 шкодує про вчинене і жалкує з приводу вказаної події, судом ураховується його належна поведінки після вчинення кримінального правопорушення.

Дані обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з урахуванням особи винного, вважає, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі встановленої в санкції інкримінованої статті.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, під час судового розгляду надавав чіткі та послідовні показання, не намагався приховати певні обставини, у зв`язку із чим судовий розгляд справи був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, щиро розкаявся у вчиненому.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, та на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити від відбування покарання, поклавши обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде відповідати цілям, передбаченим ч. 2 ст. 50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання у виді позбавлення волі 7 (сім) років, яке просить застосувати прокурор, враховуючи вищевикладені обставини, а також відсутність судимостей у останнього, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає занадто суворим.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як встановлено судом, витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №4556/24 від 25.09.2024 складають 320 грн. 00 коп.

Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 320 грн. 00 коп.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Накладені за ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2025 року та від 09.09.2025 року арешти - скасувати.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 закінчився.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «РОСО» синього кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщено до спецпакету ЕХР 0189831 - повернути ОСОБА_4 ,

- мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 із чохлом сірого кольору із бурими плямами, який належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та поміщено до спецпакету ЕХР 0189830; гаманець чорного кольору, банківська карта VISA НОМЕР_3 , 2 транспортні карти Київ Цифровий НОМЕР_6; НОМЕР_4 , які належать потерпілому ОСОБА_6 ; паспорт гр. України, на ім?я ОСОБА_6 ; чек фіскальний, чек ломбарду «Скарбниця», фотокартка, ікона, поміщені до спецпакету WAR 1358938 - передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у власності останнього;

- пару кросівок синього кольору, збоку на підошві присутній напис «Kredo», розмір 45, який належить ОСОБА_4 та поміщено до спецпакету PSP 4222328; футболку жовтого кольору на комірці (на шиї) присутній напис «COLINS» розмір «L», яка має плями бурого кольору, яка належить ОСОБА_4 та поміщено до паперового конверту - повернути ОСОБА_4 ,

- телефон марки «Redmi» синього кольору в силіконовому чохлі, імеі: НОМЕР_5 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 - залишити у власності останньої.

Арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 05.09.2024 року -

- мобільного телефону марки «РОСО» синього кольору, який належить ОСОБА_4 ; мобільного телефон марки «Redmi», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 із чохлом сірого кольору із бурими плямами, який належить потерпілому ОСОБА_6 ; гаманця чорного кольору, банківської карти VISA НОМЕР_3 , 2 транспортних карт Київ Цифровий НОМЕР_6; НОМЕР_4 , які належать потерпілому ОСОБА_6 ; чека фіскального, чека ломбарду «Скарбниця», фотокартки, ікони - скасувати.

Арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 09.09.2024 року -

- пари кросівок синього кольору, збоку на підошві яких присутній напис «Kredo», розмір 45, які поміщено до спецпакету PSP 4222328; футболки жовтого кольору на комірці (на шиї) якої присутній напис «COLIN'S», розмір «L», яка має плями бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту - скасувати.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять грн. 00 коп.).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1