07.06.2025 Справа № 940/1386/24
Провадження по справі № 1-кп/940/61/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000069 від 21.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дібрівка Тетіївського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 358 КК України,

встановив:

В провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому засіданні начальник Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, зокрема не прибувати в судові засідання, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечив.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000069 від 21.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 в червні 2024 року, перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці, достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, запропонував ОСОБА_5 виготовити на його ім`я посвідчення водія за грошову винагороду. Реалізуючи свої наміри з корисливих мотивів, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 анкетні дані, у тому числі і зразок підпису та сфотографував останнього, після чого, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою особою, виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, надавши (повідомивши) цій особі анкетні дані ОСОБА_5 , які необхідно було зазначити при підробленні документу, а також надав фото ОСОБА_5 .

Після цього, невстановленою особою підроблене посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 передано ОСОБА_4 , яке останній зберігав за місцем свого проживання до моменту його вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку, а саме до 22.08.2024 року. Таким чином ОСОБА_4 , діючи за вказаних обставин, вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, пунктами 3 та 5 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено основні повноваження поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Встановлено, що 21.08.2024 року згідно розстановки особового складу, задіяного на добове чергування на 21.08.2024 року відділенням поліції №3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ОСОБА_6 , поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ОСОБА_7 , поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ОСОБА_8 несли службу на території Тетіївської територіальної громади.

Того ж дня близько 13 години під час здійснення автопатрулювання по території Тетіївської територіальної громади в порядку ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» вказаними працівниками було зупинено автомобіль HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 на ґрунтовій дорозі неподалік вул. Центральна в с. Дібрівка Білоцерківського району Київської області, який рухався з порушенням ПДР. Після зупинки даного транспортного засобу поліцейський офіцер громади ОСОБА_8 підійшов до автомобіля та висловив водію ОСОБА_4 вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб. Поліцейський офіцер громади ОСОБА_6 поліцейський офіцер громади ОСОБА_7 знаходились поряд з даним автомобілем. ОСОБА_4 поводив себе агресивно та, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки, оскільки перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, демонструючи явну зневагу до працівників поліції, переслідуючи умисел на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень, умисно здійснив наїзд автомобілем HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на поліцейського офіцера громади ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на ґрунтову дорогу, від чого отримав тілесні ушкодження у вигляді чисельних саден правого передпліччя, циркулярного набряку м`яких тканин 4-го пальця правої кисті, забою правої кисті та правого стегна, поверхневої травми голови, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку середнього ступеня тяжкості, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після цього ОСОБА_4 з місця події зник.

22.08.2024 року ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 358 КК України, який 24.10.2024 року скеровано до Тетіївського районного суду Київської області для розгляду.

В жодне із призначених підготовчих судових засідань 22.11.2024 року, 28.11.2024 року, 17.12.2024 року, 28.01.2025 року, 21.02.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, ухвали Тетіївського районного суду Київської області про його привід від 17.12.2024 року та від 28.01.2025 року позитивного результату не дали, в зв`язку з чим ОСОБА_4 ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 21.02.2025 року було оголошено в розшук.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, зник з місця вчинення кримінального правопорушення 21.08.2024 року, переховується від суду, жодного разу не з`явившись до суду для розгляду обвинувального акту щодо нього, з огляду на що є підстави вважати, що, перебуваючи на волі, останній може здійснити акт втечі, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, зокрема не прибувати в судові засідання, так як неодноразово висловлював свої думки щодо неповаги до держави та її інституцій, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово був учасником конфліктних ситуацій, які сам же й провокував, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, ОСОБА_4 з великою долею ймовірності переховуватиметься від суду при обранні йому запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників розгляду, розглянувши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд приходить до висновку про явну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, із застосуванням якого в повній мірі буде забезпечено виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , норми п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, оцінюючи в сукупності всі обставини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики того, що обвинувачений в першу чергу буде ухилятися від суду, а також перешкоджати розгляду кримінального провадження щодо нього, може вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків. На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених статтями 255-255-3 КК України, а обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених без застосування насильства чи погрози його застосування, які не спричинили загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави останньому не обирався, тому суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен повною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, тяжкість злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у межах п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45420 грн. (3028 грн.х15), оскільки внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331, 309, 395 КПК України,

ухвалив:

Клопотання начальника Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Дібрівка Тетіївського району Київської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученому, не працюючому, військовозобов`язаному, раніше не судимому,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 06.06.2025 року по 04.08.2025 року включно.

Розмір застави визначити в сумі 45420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень, які може бути внесено за наступними банківськими реквізитами: отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119; номер рахунку: UA0018661; банк отримувача: ДКС України, м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до Тетіївського районного суду Київської області за першою вимогою та повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування).

Роз`яснити, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_9