Дата документу 02.05.2025Справа № 554/4928/25
Провадження № 1-кс/554/6061/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання представника ТОВ «Транс-Логістик» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2025 року по справі №554/4928/25, а саме арешт на напівпричіп Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик»; повернути вилучений напівпричіп Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 володільцю - ТОВ «Транс-Логістик».

В обгрунтування клопотання посилається на те, що 09.04.2025 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава розглянуто клопотання про арешт майна від 06.04.2025 року, поданого майором поліції Слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 5 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за результатом розгляду якого слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава було винесено ухвалу від 09.04.2025 року по справі №554/4928/25, відповідно до якої клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 04.02.2009 року належить ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , водієм якого, на момент ДТП, був ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України. Визначено місце зберігання територію майданчика зберігання вилучених транспортних засобів ГУНП в Полтавській областіза адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2 В. Накладено арешт на автомобіль Scania G360 д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 19.08.2020 року належить ТОВ «Транс-Логістик», що зареєстрований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1-А, сектор В, кім. 02/7 із напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 19.08.2020 належить ТОВ «Транс-Логістик», що зареєстрований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1-А, сектор В, кім. 02/7, водієм якого, на момент ДТП, був ОСОБА_7 з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України. Визначено місцем зберігання охороняєму територію Дилерського центру Полтава-Скан, що в м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка, 4-Д.

06.04.2025 року постановою слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль Scania G360 д.н.з.

НОМЕР_4 із напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000358.

В подальшому після детального огляду матеріалів кримінального провадження, що містилися у справі №554/4928/25 Октябрського районного суду м. Полтава, встановлено, що зіткнення автомобілю ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 сталося саме з автомобілем Scania G360 д.н.з. НОМЕР_4 . Після детального огляду напівпричепу Schmitz д.н.з. НОМЕР_1

встановлено, що він не містить будь-яких пошкоджень чи слідів, що мають цінність для слідчого чи експерта, відповідно напівпричеп не може відноситися до речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України.

Напівпричіп Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 не містить слідів вчинення кримінального правопорушення, а відповідно не має цінності в рамках проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим доцільно буде скасування арешту в частині його накладення на напівпричіп Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, заявник просить задовольнити клопотання.

У судове засідання представник ТОВ «Транс-Логістик» ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення клопотання про скасування арешту не заперечував.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 05.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2025 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 04.02.2009 року належить ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , водієм якого, на момент ДТП, був ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України. Визначено місце зберігання територію майданчика зберігання вилучених транспортних засобів ГУНП в Полтавській областіза адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2 В. Накладено арешт на автомобіль Scania G360 д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 19.08.2020 належить ТОВ «Транс-Логістик», що зареєстрований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1-А, сектор В, кім. 02/7 із напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 19.08.2020 належить ТОВ «Транс-Логістик», що зареєстрований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1-А, сектор В, кім. 02/7, водієм якого, на момент ДТП, був ОСОБА_7 з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України. Визначено місцем зберігання охороняєму територію Дилерського центру Полтава-Скан, що в м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка, 4-Д.

Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вилучені автомобілі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема мають статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2025 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню № 0000358 від 05.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з напівпричіпу Schmitz д.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1