Справа № 346/3513/25
Провадження № 1-в/346/291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівка Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, засудженого вироком Тернопільського апеляційного суду від 12.10.2023 року з урахуванням ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.11.2024 року за ч.1 ст.309 (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна,

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

початок строку: 22.05.2019 року

кінець строку: 22.05.2027 року,

ВСТАНОВИВ:

в даному клопотанні засуджений вказує, що за час відбування покарання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» він не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення на нього не накладались.

Засуджений також зазначає, що з 12.03.2025 року він відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». З того часу на нього дисциплінарні стягнення не накладалися. Крім того, із 07.04.2025 року він виконує обов`язки різноробочого в товаристві з обмеженою відповідальністю «ПС БУД». Засуджений вважає, що, враховуючи зазначене, а також те, що він відбув більше (трьох четвертих) частин визначеного остаточного основного покарання, наявні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування даного покарання.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, який не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, оскільки 03.07.2025 року до засудженого застосовано одне заохочення, засудженого та його захисника ОСОБА_6 , які просять задовольнити клопотання з викладених у ньому мотивів, врахувавши, що в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» у засудженого не було можливості працевлаштуватися, та думку прокурора, яка заперечила проти вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» до засудженого заохочення не застосовувалися, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 1 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а згідно з положеннями ч.3 цієї статті основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч. 3 ст. 81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

На підставі наведеного судом встановлено, що станом на 29.07.2025 року засуджений відбув 3/4 (четвертих) частини строку остаточного основного покарання у виді позбавлення волі, визначеного за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення вказаного засудженого, виданої начальником Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» 05.06.2025 року, дисциплінарні стягнення на засудженого не накладалися, заохочення до нього не застосовувалися (том. 3 арк. ос. спр . 29).

Однак суд враховує, що 03.07.2025 року до засудженого застосовано одне заохочення, про що повідомив представник колонії під час судового засідання.

Також суд бере до уваги, що засуджений працевлаштований на виробництві установи у виробничій майстерні, підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими особами, свою вину у скоєних злочинах визнав повністю, що стверджується характеристикою, складеною на засудженого 05.06.2025 року (том. 3 арк. ос. спр. 26-28).

Крім того, засуджений із 07.04.2025 року працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «ПС БУД», де отримує заробітну плату в розмірі 8 000 грн. щомісячно, що підтверджується трудовим договором №32 від 04.04.2025 року. Відповідно до даних довідки від 02.06.2025 року виконавчі листи про майнові стягнення із засудженого до ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» не надходили (том. 3 арк. ос. спр. 23, 24, 29).

Із цих підстав заперечення прокурора проти задоволення даного клопотання суд вважає необгрунтованими.

Відтак, суд дійшов висновку, що передбачені законом засоби виправлення досягли своєї мети до повного відбуття засудженим визначеного остаточного основного покарання, і він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що є необхідними умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченими в ч. 2 ст.81 КК України.

Таким чином, наявні всі необхідні умови для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування остаточного основного покарання. А тому суд дійшов обгрунтованого висновку, що розглядуване клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 КВК України, ст. 81 КК України, ст. 336, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування остаточного основного покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Тернопільського апеляційного суду від 12.10.2023 року з урахуванням ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.11.2024 року за ч.1 ст.309 (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року), ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, на невідбутий строк , який складає один рік дев`ять місяців двадцять три дні.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 30.07.2025 року об 11 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1