Справа №: 630/700/25 Провадження №: 1-кс/630/458/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 05 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000193 від 05 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

05 червня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 04 червня 2025 року на ділянці дороги, що розташована по вул. Шевченка біля будинку 68/1 в м. Люботин, Харківського району, Харківської області, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки, заборонивши користування, розпорядження або відчуження вказаного майна до прийняття процесуального рішення по суті справи.

На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 04 червня 2025 року за адресою: Харківська область,Харківський район, м. Люботин, поблизу буд. № 68, екіпажем СРПП відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області зупинено автомобіль ВАЗ 11183 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки.

Відповідні відомості 05 червня 2025 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час огляду місця події 04 червня 2026 року слідчим було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки, яке в подальшому постановою дізнавача визнано речовими доказами. Вилучене майно має істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, тому повернення вказаного майна може негативно вплинути на забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явилася, але подала заяву про підтримання клопотання та просила проводити судовий розгляд за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Сектору дізнання відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000193 від 05 червня 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 05 червня 2025 року зазначено, що 04 червня 2025 року до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 04 червня 2025 року за адресою: Харківська область,Харківський район, м. Люботин, поблизу буд. № 68, екіпажем СРПП відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області зупинено автомобіль ВАЗ 11183 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки.

Згідно протоколу огляду місця події від 04 червня 2025 року, складеного слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було проведено в період часу з 21-14 по 21-38 год. огляд місця події, яким є територія за адресою: ділянка дороги, що розташована по вул. Шевченка біля будинку 68/1 в м. Люботин, Харківського району, Харківської області де виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки із ознаками підробки постановою дізнавача від 05 червня 2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000193.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Крім того, відповідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки є речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки зберігає на собі сліди злочину або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на вилучене майно, що є речовим доказом по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучене посвідчення водія має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

В зв`язку з викладеним, клопотання прокурора слідчий суддя вважає обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 05 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000193 від 05 червня я 2025 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 04 червня 2025 року на ділянці дороги, що розташована по вул. Шевченка біля будинку 68/1 в м. Люботин, Харківського району, Харківської області, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 із ознаками підробки, заборонивши користування, розпорядження або відчуження вказаного майна до прийняття процесуального рішення по суті справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1