ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участі:

скаржника- ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої посадової особи Харківської обласної прокуратури невідкладно внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних злочинів згідно ст. 126-1, ч. 1 ст. 382 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 від 25.11.2024 року з додатками з боку громадянки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 над малолітньою дитиною ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 по поданню державного виконавця від 08.07.2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що вимоги ОСОБА_6 про встановлення судом бездіяльності, протиправності уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, а також зобов`язання вказаних осіб внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР є безпідставними, оскільки Харківською обласною прокуратурою, в порядку визначеному Інструкцією про порядок прийняття, реєстрації та розгляду в органах прокуратури заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 №125, заяву ОСОБА_6 було направлено до Дергачівської окружної прокуратури.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвали нову, якою вирішити питання про законний розгляд скарги.

Вказує про те, що кримінальний злочин у ВП НОМЕР_1 з липня 2024 року не розглядається через бездіяльність уповноважених посадових осіб та незаконні відмови слідчих суддів.

На переконання апелянта, обставини відмови протирічать вимогам статті 214 КПК України.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення розгляду справи без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_6 в підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 25.11.2024 по суті є правильним.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з підставами, які слугували основою для прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги, та зазначені в ухвалі.

Як встановлено слідчим суддею, 25.11.2024 ОСОБА_6 електронною поштою до Харківської обласної прокуратури скерував заяву про вчинення, на його думку, систематичних злочинів, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст. 382 КК України громадянкою ОСОБА_7 - домашнє насильство, невиконання рішення суду над малолітньою дитиною ОСОБА_8 та його батьком ОСОБА_6 по поданню державного виконавця від 08.07.2024 у виконавчому провадженні НОМЕР_1, про що просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідь на яку ним не було отримано.

Як убачається із заяви від 17.03.2025 наданої прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , заява ОСОБА_6 від 25.11.2024 була направлена за належністю для організації досудового розслідування 27.11.2024 до Дергачівської окружної прокуратури, та в подальшому направлено за територіальною юрисдикцією до ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, про що заявника повідомлено у встановлений законом строк.

Також зазначено, що до Харківської обласної прокуратури надходять ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявами ОСОБА_6 про можливе вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 та ст. 126-1 КК України.

Крім того, на цей час існує об`єднане кримінальне провадження №0000608 від 24.10.2021 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст. 382 КК України, про що надано відповідний витяг.

Перевіривши наданий витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000608 від 24.10.2021 колегія суддів зауважує, що в межах вказаного вище кримінального провадження розслідуються обставини щодо вчинення ОСОБА_7 зокрема й домашнього насильства щодо малолітнього сина ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ; створення перешкод у вихованні, спілкуванні сина з батьком; невиконання рішень суду, в т.ч. по справі 619/3051/17; невиконання рішення суду зокрема й №619/4720/18, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 та ст. 126-1 КК України.

Отже, наведені кримінальні провадження фактично стосуються одних і тих самих обставин, які на думку заявника мали місце, а саме переховування ОСОБА_7 малолітнього ОСОБА_8 від ОСОБА_6 та перешкоджання спілкування батька із сином, яке є триваючим у часі, невиконання судових рішень ОСОБА_7 з цього приводу.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК України є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов?язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об?єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Невиконання рішення суду протягом певного терміну представляє собою не множинність, а одиничний злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК України.

А тому вимоги викладені у скарзі ОСОБА_6 про повторне внесення відомостей до ЄРДР за фактом ч.1 ст. 382 КК України за новий період невиконання рішення суду чинним кримінальним законодавством не передбачено.

Колегія суддів вважає, наведені у заяві ОСОБА_6 обставини не можуть слугувати підставою для ініціювання нового кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до посилання скаржника на норму ст. 214 КПК України, яка, на його думку, встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Так, дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд враховує також правовий висновок Верховного Суду, який викладено в постановах від 24.04.2019 року (справа № 818/15/18), від 30.09.2021 року (справа №556/450/18), згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що слідча суддя не дотрималася вимог ст.2, ч.1 ст.303, ст.214 КПК України.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дотримання слідчим суддею вимог положень ст. 303 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що що заявник у своїй скарзі не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, а підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2024 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4