ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/336/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

02 липня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2025, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса,

громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

продовжено строк тримання під вартою на 43 дні, в межах строку досудового розслідування, до 30.07.2025 включно, без можливості внесення застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2025 задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_12 , та продовжено строк тримання під вартою на 43 дні, в межах строку досудового розслідування, до 30.07.2025 включно, без можливості внесення застави підозрюваній ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді мотивована наявністю обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, які на даний час не відпали, та даними про особу підозрюваної.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, захисники підозрюваної подали апеляційні скарги, якими просили скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам, оскільки суд вважає, що прокурор довів обґрунтованість підозри, проте прокурор не долучив протоколи слідчих дій, протоколи НСРД, які б доводили причетність ОСОБА_8 до вчинення особливо тяжких злочинів, а тому суд не міг прийти до висновку щодо обґрунтованості повідомленої підозри, бо він їх не досліджував, попри зауваження сторони захисту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 вказав на те, що під час розгляду та вирішення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою свідомо, не зважаючи на висловлені зауваження стороною захисту щодо відсутності у матеріалах клопотання жодного процесуального документу на підтвердження обґрунтованості підозри, які мають бути надані безпосередньо слідчому судді та особисто досліджені в судовому засіданні з можливістю ознайомлення з ними іншої сторони кримінального продовження, слідчий суддя постановив ухвалу, якою безпідставно та повністю задовольнив клопотання сторони обвинувачення. Посилання слідчого судді в ухваленому рішенні лише на обставини, викладені у клопотанні та попередній ухвалі про обрання запобіжного заходу суперечить встановленому порядку КПК України, що свідчить про незаконність судового рішення та суперечить судовій практиці.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з огляду на таке.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000051 від 02.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

30.04.2025 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

30.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_8 .

02.05.2025 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з 30 квітня 2025 до 28 червня 2025 року включно, без застосування застави.

Виконувачем обов`язків керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 30.07.2025.

У даному кримінальному провадженні продовжують проводитися ряд слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Згідно до вимог ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У ч. 3 ст.199 КПК України зазначено про те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Слідчий суддя при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, в їх сукупності та правильно встановив, що продовжують існувати та не зменшилися обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні.

Також слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що існують об`єктивні обставини, які дійсно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема: провести тимчасовий доступ до інформації в банківських установах, долучити дані про рух коштів, провести їх аналіз щодо встановлення інших осіб, які можуть бути потенційними співучасниками; отримати висновки вже призначених експертиз; долучити до матеріалів кримінального провадження фоноскопічних експертиз; розсекречення матеріалів носіїв інформації, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій та інші.

На противагу доводам апеляційної скарги захисників підозрюваної щодо помилковості висновків слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід вказати на те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Так, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 15 років з конфіскацією майна, крім того, вказані злочини, за версією слідства, вчинено у складі злочинної організації.

На теперішній час досудове розслідування триває, відтак обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення так і стороною захисту.

Так, слідчим суддею, були заслухані пояснення прокурора, підозрюваної та її захисників, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, вивчив та дослідив усі матеріали справи, та, крім іншого ,слушно зауважив про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 також була предметом досконального дослідження судом першої та апеляційної інстанцій при обранні підозрюваній запобіжного заходу та доводи, приведені стороною обвинувачення є переконливими для стороннього спостерігача, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованих їй правопорушень.

При цьому вищенаведеними висновком суду про обґрунтованість підозри жодним чином не констатується наявність вини в діях ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, які не зменшилися та продовжують існувати з огляду на тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останньої.

При цьому варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Далі, згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні організованою групою особливо тяжких злочинів: за ч. 2 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років; за ч. 3 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 306 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 321 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Отже з огляду на це та доведеність ризиків, за ч. 1 ст. 177 КПК України, наведених стороною обвинувачення, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, зважаючи на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , конкретний суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, адже ці злочини пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведеності вини, обставин кримінальних правопорушень та їх наслідків, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Даних про неможливість перебування підозрюваної ОСОБА_8 в умовах СІЗО матеріали справи не містять та стороною захисту суду не надано.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не виявлено.

Отже доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням і висновків щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного, на думку апеляційного суду рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників підозрюваної задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2025 про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 43 дні, в межах строку досудового розслідування, до 30.07.2025 включно, без можливості внесення застави, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :