У Х В А Л А

11.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Білоцерківського міськрайонного відділу філії «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання заступника начальника Білоцерківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 19.09.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. (вирок набрав законної сили 23.10.2024),-

У С Т А Н О В И В :

10.07.2025 заступник начальника Білоцерківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024, дане подання вмотивоване наступним.

ОСОБА_6 поставлений на облік Білоцерківського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 30.10.2024. 01.11.2024 гр. ОСОБА_6 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, також засудженому роз`яснені правові наслідки порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, про що в останнього було відібрано підписку. (а.с.17). Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024 на засудженого покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання, а також роз`яснено вимоги ст. 166 Кримінально виконавчого кодексу України та попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання або систематичних порушень громадського порядку, які потягли за собою адміністративні стягнення, матеріали щодо нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного покарання. Також, 01.11.2024 постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_6 встановлено дні явки для реєстрації перший та третій вівторок кожного місяця. (а.с. 19). 13.02.2025 на адресу Білоцерківського районного відділу № 1 від Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшла довідка перевірки АПРА, де ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, за що 04.03.2025 з приводу вчинення останнім правопорушеня винесено застереження у вигляді письмового попередження, проведена довідка-бесіди в якій ОСОБА_6 попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, Білоцерківським РВ №1 буде направлено до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України.(а.с.44,53). 28.04.2025 на адресу Білоцерківського районного відділу № 1 від Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшла довідка перевірки на предмет притягнення до адміністративної відповідальності, де ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: за ч.3 ст. 173-2 КУпАП від 13.03.2025, за ч.2 ст. 173-2 КУпАП від 13.03.2025 та з ч.2 ст. 173-2 КУпАП від 13.03.2024. 30.07.2025 відносно ОСОБА_6 винесено відомості до ЄРДР № 000019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.296 ч. 3 КК України та 05.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення. 07.04.2025 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.06.2025. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 29.05.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.07.2025. 26.06.2025 на адресу Білоцерківського РВ № 1 від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійщла постанова від 08.05.2025, де ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 2,3 ст. 173-2 КУпАП та за ч. 3 ст. 173 КУпАП від 13. Отже, за час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 нехтував порядком відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а саме: систематично притягувався до адміністративної відповідальності, вказані факти свідчать про ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком, та небажання стати на шлях виправлення.

Суд, заслухавши доводи представника Білоцерківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області, яка підтримала подання, думку прокурора, який просив подання залишити без розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведене свідчить, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте матеріалами подання не доведено факт умисного ухилення засудженим від призначеного випробування, виходячи із наступного.

30.07.2025 відносно ОСОБА_6 винесено відомості до ЄРДР № 000019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.296 ч. 3 КК України та 05.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що на момент подачі представником подання засуджений ОСОБА_6 перебував під вартою в рамках іншого кримінального провадження.

Крім того, 04.07.2025 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Крім того, зарахувано в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, починаючи з 05.04.2025 року (дня затримання) до набрання вироком законної сили. До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд звертає увагу на положення ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює заборону подвійного покарання (ne bis in idem).

Згідно з практикою ЄСПЛ (зокрема, рішення у справі Sergey Zolotukhin v. Russia, заява №14939/03), особа не може бути повторно покарана за те саме діяння, навіть у випадку, коли покарання має іншу форму чи ґрунтується на інших правових підставах.

У даному випадку повторне направлення особи для відбування покарання за першим вироком, покарання за яким вже враховано і включено у вирок за новим злочином, суперечить принципам правової визначеності та неприпустимості подвійного покарання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд скасовує звільнення від відбування покарання з випробуванням лише в разі, якщо цього не було враховано при новому вироку.

Отже, проаналізувавши суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, та вивчивши дані про його особу, суд з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями й визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо Відповідно до п. 5.3 Розділу IV «Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (статті 75 - 79, 83 Кримінального кодексу України, статті 163-166 Кримінально-виконавчого кодексу України», Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом від 19.12.2003 №270/1560 Державного департаменту України з питань виконання покарання МВС України (далі - Інструкція)), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Неналежне виконання покладених обов`язків ще не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, питання відбуття покарання за першим вироком вже вирішене судом, що виключає необхідність скасування випробування окремо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_7