УХВАЛА

11 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне кримінальне провадження № 0000566 від 27.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського міського суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді домашнього арешту у нічний період доби. Прокурор доводить, що ризик переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177) існує оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину. Що може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177) існує, з огляду на обставини кримінального правопорушення. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити процесуальні поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання прокурора та просили задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешт в період доби, оскільки ризики є необгрунтованими, обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого чи свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Просили суд обрати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у статті 178 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у частині другій ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.

Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та зважає на те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж провадженні.

Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом не встановлено.

Суд зауважує, що обмеження ОСОБА_5 залишати його місце проживання у нічний час доби не перешкоджає працевлаштуванню, оскільки надає можливість останньому вільно пересуватися у денний час.

За таких підстав, суд вважає доцільним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби строком на 60 днів, тобто до 09 серпня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу прокурора чи суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків з 11 червня 2025 року по 09 серпня 2025 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Рівненської окружної прокуратури.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1