Справа№ 953/7484/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання обвинувальний акт, направлений з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 06.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , раніше судимий:

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України, за правилами ст. ст. 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів;

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2022 за ч. 1 ст. 152КК України, за правилами ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений 16.08.2024 у зв`язку із відбуттям строку покарання,

не має офіційного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50. 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою ставитися до інших військовослужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, дотримуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативо, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

06.07.2025, приблизно о 16.00 год., перебуваючи на кінцевій зупинці громадського транспорту, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323-А, інспектор УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи свої функціональні обов`язки щодо охорони публічної безпеки та порядку на території Київського району м. Харкова спільно з іншими працівниками поліції, побачили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в салоні маршрутного автобусу маршруту № 1628 сполученням Харків-Циркуни, д.н.з. НОМЕР_2 . На прохання вийти із автобусу, ОСОБА_5 почав поводити себе агресивно та почав погрожувати спричинити насильство відносно працівника поліції шляхом нанесення тілесних ушкоджень.

Достовірно знаючи та усвідомлюючи, що співробітник перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію», вдягнені у формений одяг та спеціальні засоби захисту, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на протидію здійсненню ним покладених на нього обов`язків із забезпечення публічної безпеки та порядку, а також виконання повноважень працівника поліції, в ході раптово виниклого умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень співробітнику поліції, ОСОБА_5 наніс один удар в область обличчя інспектора УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала ушкодження, що відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив про обставини його вчинення, щиро розкаявся. Підтвердив зазначені вище обставини, вказуючи, що 06.07.2025, приблизно о 16.00 год., він перебував в салоні маршрутного автобусу маршруту № 1628 сполученням Харків-Циркуни, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323-А, до нього підійшли працівники поліції та попросили вийти із автобусу. Підтвердив умисне нанесення ним одного удару в область обличчя інспектора УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. В наданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КППК України. Покарання обвинуваченому просить визначити на розсуд суду (а.с. 31).

Прибуття потерпілого або його представника в судове засідання є правом (ст. 56 КПК), а не обов`язком потерпілої сторони, що відповідає висновкам, що містяться у постанові ККС ВС від 26.03.2025 у справі № 746/448/21.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище, беручи до уваги, що обвинувачений, потерпіла та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , інші учасники справи вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена та доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, обставину, що обтяжує покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Харкова, громадянином України, не одружений, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має три судимості, не погашені або не зняті у встановленому порядку, а саме, раніше судимий:

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України, за правилами ст. ст. 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів;

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2022 за ч. 1 ст. 152КК України, за правилами ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений 16.08.2024 у зв`язку із відбуттям строку покарання,

не має офіційного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37-40, 41).

ОСОБА_5 є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 35, 36).

Згідно копії службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби на займаній посаді старший матрос ОСОБА_5 зарекомендував себе негативно. До виконання безпосередніх службових обов`язків ставиться безвідповідально, потребує контролю. Має відповідну фахову підготовку. Службові обов`язки часто не виконує, та ставиться безвідповідально. На зауваження, в службовий час не реагує та не робить вірні висновки (а.с. 42).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за умисне кримінальне правопорушення, зокрема, останнім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2022 за ч. 1 ст. 152 КК України, та ним вчинено нове умисне кримінальне правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до нетяжких злочинів, його конкретні обставини та наслідки. Суд також враховує данні про особу винного, зазначені вище, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України.

Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, та неможливість його виправлення без відбування покарання, тому суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і про неможливість призначення покарання з іспитовим строком.

З цих же підстав, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 30.07.2025, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його взяття під варту, а саме, з 08.07.2025 по 29.07.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 30.07.2025, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 08.07.2025 по 29.07.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_5 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілій право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1