КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/453/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 404/4249/20 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 392 ч. 2 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційними скаргами адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.05.2025, якою у межах кримінального провадження №0006470 від 22.08.2019 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 липня 2025 року, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та п.п. 1, 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України і ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України /ЄУН 404/4249/20/.

Обвинуваченням інкриміноване вчинення кримінальних правопорушень при таких обставинах.

В 2019 році, невстановлена слідством особа, маючи неприязні відносини з ОСОБА_10 , запропонувала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , скоїти вбивство ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 придбали вогнепальну зброю подібну до автомата «системи Калашникова» та боєприпаси до нього калібру 5,45 мм, підготували транспортний засіб ВАЗ 21083, виготовили дублікат номерних знаків «прикриття» з інформацією « НОМЕР_1 », придбали полімерні ковпаки сірого кольору для коліс з метою проведення в подальшому маскування транспортного засобу, який використовуватимуть, з метою уникнення їх подальшої ідентифікації, розробили спільний план дій, розділили попередньо свої ролі під час вчинення злочину, прорахували рух до місця скоєння злочину та ймовірний шлях відходу, .

Учасники злочинної змови, слідкуючи за потерпілим, проводячи попередні обстеження місць перебування ОСОБА_10 , встановили, що останній більшість часу вдень проводить у кафе «Ах Тамар», що розташоване біля контрольно-пропускного пункту - бюро перепусток Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)», яка знаходиться по вул. Яновського, 50, м. Кропивницький.

ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , 22.08.2019, попередньо перегнавши автомобіль ВАЗ 21083, на територію ТОВ «ТЕХНОПОЛЬ АГРО», бажаючи впевнитись в тому, що ОСОБА_10 , знаходиться в кафе «Ах Тамар», на автомобілі ВМW 745 LI, з території вказаного товариства попрямували до приміщення кафе та проїхавши вулицями Яновського та Куроп`ятникова, впевнившись про перебування потерпілого на літньому майданчику вказаного кафе, повернулися назад.

Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , взявши з собою заздалегідь придбану автоматичну вогнепальну зброю подібну до автомата «системи Калашникова» та боєприпаси калібру 5,45 мм, на автомобілі ВАЗ 21083 виїхали з території ТОВ «ТЕХНОПОЛЬ АГРО» та повз проїжджу частину вулиці Попова, звідки поїхали до с. Соколівське Кропивницького району, з якого повз с. Черняхівка Кропивницького району знову в`їхали до м. Кропивницький, по дорозі між двома останніми населеними пунктами, в полі замаскувавши автомобіль, а саме змінивши державні номерні знаки на НОМЕР_1 , знявши решітку радіатора та одягнувши на колеса полімерні ковпаки сірого кольору, а ОСОБА_9 в свою чергу об 11:16 год. виїхав на автомобілі «Шкода Йеті» сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_2 , далі зі сторони вулиці Пацаєва м. Кропивницький по вулиці Героїв України в напрямку с. Соколівське Кропивницького району, з якого проїхав повз с. Черняхівка Кропивницького району до попередньо визначеного місця в Арнаутівському районі м. Кропивницький, де повинен був відбутися обмін транспорті засобами.

В свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в`їхавши м. Кропивницького повз вулиці Прирічну, Садову і Яновського та в подальшому звернувши на вулицю Куроп`ятникова, попрямували до кафе «Ах Тамар», де поряд з приміщенням вказаного кафе, на літній терасі побачили ОСОБА_10 .

Одразу після цього, об 11:45 годині, перебуваючи на проїжджій частині вул. Куроп`ятникова, на відстані близько 34 м., від потерпілого, який в цей час стоїв та спілкувався з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , гальмуючи, зупинив рух транспортного засобу, а ОСОБА_7 , який знаходився в салоні автомобіля, за допомогою автомата системи «Калашникова» 5,45 мм, усвідомлюючи, що поряд з приміщенням та в середині кафе знаходяться сторонні люди, розуміючи вражаючу здатність вогнепальної зброї, якою вони мали намір скористатися, здійснив близько десяти пострілів в бік ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального поранення правого ліктьового суглобу, вогнепального уламкового перелому зовнішнього мищелка правого плеча зі зміщенням та пошкодженням судинно-нервового пучка, від якого останній впав на підлогу.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний намір, усвідомлюючи, що поряд з ОСОБА_10 знаходиться ОСОБА_11 , який потрапить у разі застосування на лінію автоматного вогню, від задуманого наміру не відмовилися.

Внаслідок здійснення ОСОБА_7 пострілів в бік ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , останньому спричинено зокрема тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці.

Після цього, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що вони довели свій злочинний намір, спрямований на вбивство ОСОБА_10 до кінця, припинив стрільбу, а ОСОБА_8 продовжив рух транспортного засобу та разом з ОСОБА_7 , проїхавши квартал вулиць Гмирьова та Інтенаціоналістів повернулися на вул. Яновського, з якої зворотнім маршрутом об 11:47 год. покинули місце скоєння злочину, та поїхали в напрямку Арнаутівського району м. Кропивницький, де чекав ОСОБА_9 на автомобілі «Шкода Йеті» сірого кольору.

В Арнаутівському районі м. Кропивницький учасники злочинної змови обмінялися транспортними засобами та зникли вулицями міста Кропивницького.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 2), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати і не зменшились можливість переховування обвинуваченого від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення; враховано судом тяжкість інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи обвинувачених.

За вказаних обставин судом першої інстанції продовжено стосовно обвинувачених тримання під вартою.

Із судовим рішенням судді не погоджується сторона захисту.

Адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Заявлені прокурором ризики, не є обґрунтованими доказово. Не уточнено, на яких свідків може обвинувачений чинити незаконний вплив. Всі докази, речі та документи у справі виявлені та долучені до матеріалів провадження. Ризик втечі не може умотивовуватись лише суворістю можливого покарання.

Загальний строк тримання обвинуваченого під вартою становить п`ять років.

Крім того, обвинувачений позитивно характеризований, у минулому кадровий військовий, працевлаштований, має сім`ю, дітей, постійне місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені: прокурор не називає свідків, на яких він начеб то може чинити тиск, доказів такої можливості не надає, знищити або спотворити докази у справі він не може, оскільки вони всі у розпорядженні прокурора, вчиняти кримінальні правопорушення він не має наміру, оскільки до цього їх не скоював, переховуватись від суду також не намагатиметься, оскільки зацікавлений у з`ясуванні істини у даному кримінальному провадженні і доведенні своєї невинуватості.

Крім того, перебуває у СІЗО вже п`ять років і чотири місяці. Подальше тримання йог о під вартою не є виправданим.

Зазначає, що має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, сім`ю, дітей, онуків.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, думку прокурора на заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

При цьому, акцентується увага на ряд рішень ЄСПЛ щодо надмірних строків тримання під вартою і висловлену позицію з приводу недопущення тримання під вартою за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період.

Як наголошує ЄСПЛ, відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які

обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії»).

Суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак приймається до уваги наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, судом першої інстанції здійснюється судове слідство у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та п.п. 1, 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України і ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставини, при яких вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення, наведені вище за текстом ухвали.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії особливо тяжких, умисних. Вчинення кримінальних правопорушень інкримінується за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Внаслідок кримінального правопорушення, яке посягає на найвищі цінності, життя людини, настали непоправні, невідворотні й тяжкі наслідки.

Покарання за вчинення кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Дана судова справа є великою за обсягом, із необхідністю дослідження великої кількості доказів, потребують допиту свідки, наразі триває слідство щодо ймовірного замовника кримінального правопорушення.

Можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Дійсно, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, суворість покарання, що може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_7 , який це усвідомлює, можливо допустити існування ризику з боку обвинуваченого переховуватись від суду, залишити територію області, вчинити спробу переховування на тимчасово непідконтрольних територіях внаслідок збройної агресії рф.

Втім, зауважується, що ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання («Панченко проти Росії»).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні

(«Ноймайстер проти Австрії»).

Також, можливо допустити наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні або інших учасників кримінального провадження, але даний ризик може бути попереджений застосуванням стосовно ОСОБА_7 відповідних заборон щодо спілкування з іншими учасниками кримінального провадження на підставі положень ст. 194 КПК України.

І у разі порушення обвинуваченим таких заборон, наявності від учасників кримінального провадження відповідних скарг, заяв вказане розцінюватиметься як порушення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і стане підставою для застосування щодо обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу (у вигляді тримання під вартою).

Відповідно до ст. 178 КПК України врахуванню підлягають такі обставини.

Обвинувачений ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, дружина має захворювання по зору, має родину, має постійне місце проживання та реєстрації проживання, до затримання постійне місце роботи, позитивно характеризований, має нагороди у виді грамот Кіровоградської обласної ради та Верховної Ради за здійснення волонтерської діяльності та сприяння визволенню з полону військовослужбовців.

При цьому, необхідно враховувати, що обвинувачений ОСОБА_7 затриманий та стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 25.01.2020.

У подальшому строк тримання під вартою підозрюваного, а згодом обвинуваченого ОСОБА_12 неодноразово продовжений слідчим суддею, судом.

Загалом обвинувачений перебуває під вартою більш ніж п`ять років, і вказаний строк наразі є надмірним й перебуває за межами розумного.

Подальше тримання під вартою обвинуваченого перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки на цей період, а подальше продовження строку тримання із-за цього є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Зважаючи на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобово) та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду.

Покладення ж на обвинуваченого ОСОБА_7 ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Відтак, колегія суддів визнає доводи апеляційних скарг захисту слушними.

Згідно із п. 2) ч. 3 ст. 307 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги визнані такими, що заслуговують на увагу, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції, постановляє нову.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.05.2025, якою у межах кримінального провадження №0006470 від 22.08.2019 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 липня 2025 року, без визначення застави, скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду цілодобово залишати житло за адресою його проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки у відповідності до ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, де обвинувачений проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від особистого спілкування, а також спілкування через свого адвоката з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілі, свідки, інші обвинувачені, експерти тощо) поза межами процесуальної необхідності, виключення спілкування у випадках, передбачених процесуальним законом, в органі досудового розслідування та/або суді;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю;

-надавати можливість працівникам органу Національної поліції, з метою контролю за поведінкою обвинувачених, безперешкодно з`являтися у житло обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом встановити до 25 липня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно, в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду, зобов`язавши негайно прибути по адресі місця свого проживання, де обвинувачений має перебувати під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4