Справа № 755/2560/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_6 ,

за участю представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

за участю захисника: ОСОБА_8 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

за участю володільця майна ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0001400 від 07 грудня 2024 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської обл., Куп`янського району, смт. Куп`янськ-Вузловий, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , 07.12.2024 року, приблизно о 07 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух в межах першої та другої (із трьох наявних) смуг руху проїзної частини вул. Дніпровська Набережна у м.Києві, зі сторони мосту Патона в напрямку вул. Березняківської, наближаючись до регульованого пішохідного переходу через проїзну частину вул. Дніпровська Набережна, рухався зі швидкістю 112,97 км/год ± 4,52 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці швидкість руху, а саме: 50 км/год.

В цей час, пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переходила проїзну частину дороги вул. Дніпровська Набережна, на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору, рухаючись по регульованому пішохідному переходу, який позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 - 5.38.2, пішохідним світлофором та відповідною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, при цьому наблизилась зліва до смуги та траєкторії руху автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 8.7.3 «е», 8.10, 12.4, 12.9 «б» та 1.12 дорожньої розмітки Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- підпункт «а» пункту 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

- п. 8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

- п. 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знаку 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_9 , виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та реакцію, а також порушує координацію руху, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , в процесі якого, здійснюючи рух в межах першої та другої (із трьох наявних) смуг руху проїзної частини вул. Дніпровська Набережна у м.Києві, зухвало порушуючи швидкісний режим, усвідомлюючи, що вибір швидкості руху залежить від односторонньої вольової активності водія, маючи об`єктивну змогу своєчасно виявити увімкнення червоного (забороняючого рух у його напрямку руху) сигналу світлофору та зупинити керований ним транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія» ПДР України, достеменно знаючи, що він наближається до регульованого пішохідного переходу, на якому увімкнений зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал та на якому знаходяться пішоходи, ігноруючи вимоги червоного (забороняючого рух в його напрямку) сигналу світлофору, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, виїхав на регульований пішохідний перехід, розташований на перехресті з вул. Березняківською у м.Києві, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , після чого, залишив транспортний засіб та з місця пригоди зник.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження, а саме: неповний кільцеподібний перелом кісток основи черепа з утворенням центрального уламка навколо великого потиличного отвору; розрив атланто-потиличного з`єднання з переломом зубоподібного відростку 2-го шийного хребця та розривом спинного мозку з оболонками на рівні його з?єднання з довгастим мозком; множинні двобічні переломи ребер, подекуди з розривами пристінкової плеври; перелом грудини; фрагментарний перелом правої ключиці; розрив передньої поздовжньої зв`язки та міжхребцевого диску між 7-м шийним та 1-м грудним хребцями; фрагментарно-осколковий перелом правої лопатки; переломи обох гілок правої та лівої лобкових кісток; розрив передньої групи зв?язок правого крижово-здухвинного з?єднання; множинні переломи кісток кінцівок; базальний субарахноїдальний крововилив; огортуючий крововилив над стовбурним відділом головного мозку та у межуючому з ним шийному відділі спинного мозку, крововилив у шлуночки головного мозку; забої правої легені, множинні черезплевральні ушкодження легень уламками зламаних ребер; крововиливи у корені легень; двобічний гемоторакс (крововиливи у плевральні порожнини загальним об?ємом близько 1100 мл.), гемоперитонеум (крововилив в порожнину очеревини об?ємом близько 250 мл.); вогнищеве розмічення печінки, просочуючий крововилив у жирову капсулу правої нирки; смугасті та плямисті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця; просочуючі крововиливи у м?які тканини голови; просочуючі крововиливи у м?які тканини в місцях переломів кісток скелету, переривчасте зсаднення на обличчі, рвано-забійна та забійні рани на правій нижній кінцівці, від яких померла на місці пригоди.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 8.7.3 «е», 8.10, 12.4, 12.9 «б» та 1.12 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_11 водій ОСОБА_9 вийшов з салону автомобіля та покинув місце пригоди, зник в невідомому напрямку, чим допустив порушення вимог пункту 2.10 «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху України, однак, а саме:

- п. 2.10: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

- підпункт «а»: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- підпункт «б»: увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

- підпункт «г»: вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

- підпункт «д»: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

- підпункт «е»: вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились у тому, що він, маючи об`єктивну змогу усвідомити, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої потерпіла опинилась в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний та небезпечний для життя стан, достеменно знаючи, що після наїзду потерпіла отримала тілесні ушкодження та залишилась на проїзній частині дороги з інтенсивним рухом, де в будь-яку мить на неї може бути скоєно наїзд іншим транспортним засобом, маючи можливість організувати об`їзд місця пригоди, викликати швидку медичну допомогу та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, будучи зобов`язаним надати допомогу та піклуватись про потерпілу, яка перебувала в безпорадному стані, в результаті отриманих тілесних ушкоджень та яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, намагаючись уникнути покарання за скоєне правопорушення, свідомо порушуючи вимоги пункту 2.10 підпункти «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху України, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди в невідомому напрямку, знищив сліди своєї причетності до ДТП, залишивши без допомоги потерпілу ОСОБА_11 в небезпечному для життя стані на проїзній частині, переховуючись від органів досудового розслідування, однак невдовзі був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що він за тиждень до події взяв автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 в оренду. Так, 07.12.2024 року, приблизно о 07 годині 40 хвилин, він перебував у стані алкогольного сп`яніння та керував вищезазначеним автомобілем. Рухався з правого берега на лівий берег в м.Києві. Здійснював рух по Дніпровській Набережній в напрямку вул. Березняківської, зі швидкістю 100 км/год., в середній смузі руху, при цьому, пішохода він не побачив, а тому швидкість не зменшував. Зіткнення з пішоходом він не відчув, проїхавши трохи далі, вперед здійснив зіткнення з іншим автомобілем, після чого, він зупинив свій автомобіль до повної зупинки, вийшов з автомобіля та пішов по берегу Дніпра. Надалі, його було затримано працівниками поліції неподалік заправки «WOG». Швидку допомогу та працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди він не викликав. Разом з тим, ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що про вчинене дуже шкодує, засуджує свій вчинок, цивільний позов визнає в повному обсязі, розпочав добровільно відшкодовувати завдану шкоду, приніс свої вибачення потерпілому.

Свою винність ОСОБА_9 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що дуже шкодує за вчинене. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Дані обвинуваченим ОСОБА_9 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних висновків судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-24/72578-ІТ від 30.12.2024 року, судово-медичної експертизи трупів №021-2817-2024 від 22.01.2025 про те, що характер і особливість тілесних, ушкоджень їх локалізація і взаємне розташування, наявність ознак різкого струсу тіла, вказують на можливість спричинення всього комплексу ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди - зіткненні (наїзді) легкового автомобіля, що рухався, з пішоходом. Виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження об`єднані механізмом травмування, в своїй сукупності обумовили розвиток небезпечного для життя явища - крововтрати, яка призвела до настання смерті, у зв`язку з чим мають ознаки Тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелета і ушкодженням внутрішніх органів, рясною внутрішньою, зовнішньою та тканинною кровотечою з розвитком крововтрати, на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п.1 підсумків, блідість шкіри і слизових оболонок, трупних плям, нерівномірне (переважно знижене) кровонаповнення внутрішніх органів, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті), та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винність ОСОБА_9 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ст.286-1 ч.3 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 та за ч.1 ст.135 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив завідоме залишення без допомоги потерпілої ОСОБА_11 , яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якій він мав змогу надати допомогу та яку він сам поставив в небезпечний для життя стан.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та часткове добровільне відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_9 суд враховує суб`єктивне ставлення обвинуваченого до безпеки керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння і можливості настання тяжких наслідків, зокрема останній, умисно та зухвало, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, свідомо розпочав керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що в подальшому призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_11 , внаслідок чого, настала смерть потерпілої.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який не працює, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, не судимий, добровільно частково відшкодував шкоду завдану потерпілому, враховуючи вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, одне з яких, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України, відносить до тяжкого злочину, наслідки, що настали, у вигляді загибелі людини, а також поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 безпосередньо після вчинення наїзду на пішохода, який з місця вчинення кримінальних правопорушень зник, залишивши потерпілу ОСОБА_11 у небезпечному для життя стані, жодної допомоги їй не надав, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, яке останньому слід відбувати реально.

Враховуючи вищенаведене, а також враховуючи положення ст.75 КК України, що виключають можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, щодо ОСОБА_9 , суд не вбачає підстав для застосування такого звільнення від призначеного покарання із встановленням іспитового строку з випробуванням останньому.

Разом з тим, вирішуючи питання доцільності призначення ОСОБА_9 , додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією ч.3 ст.286-1 КК України як обов`язкове, суд виходячи з вищезазначеної сукупності обставин, вважає за доцільне призначати обвинуваченому ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Поряд з цим, підлягають стягненню з ОСОБА_12 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 67 395 гривень 36 копійок за проведення по справі судових експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 заявлений у даному кримінальному провадженні, з урахуванням подальших уточнень, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 134068 грн. 10 коп, моральної кошти у розмірі 3800000 грн. 00 коп. та витрат понесених ним на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду у розмірі 134068 грн. 10 коп. та 10000 грн. 00 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням йому правової допомоги.

Що стосується стягнення з ОСОБА_9 , заподіяної ДТП, моральної шкоди на загальну суму у розмірі 3800000, то з урахуванням страждань спричинених потерпілому ОСОБА_6 , враховуючи погіршення стану здоров`я потерпілого, настання непоправних наслідків для потерпілого, відсутність можливості продовжувати жити повноцінним життям, позов в цій частині підлягає задоволенню частково з вирахуванням добровільно відшкодованої обвинуваченим ОСОБА_9 , завданої моральної шкоди у сумі 130 000 гривень, а саме слід стягнути з ОСОБА_9 - 3 670 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходу забезпечення кримінального провадження такого, як арешт майна, зокрема, слід скасувати арешт, накладений на транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України і призначити йому покарання за ці кримінальні правопорушення:

-за ч.3 ст.286-1 КК України призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років;

-за ч.1 ст.135 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_9 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства юстиції залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання, а саме: з 07 грудня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 67 395 гривень 36 копійок за проведення по справі судових експертиз.

Арешт майна, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 20.12.2024 року (справа №761/45825/24 провадження №1-кс/755/30282/2024) на майно, вилучене під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної частини вул. Дніпровська Набережна, перед перехрестям з вул.Березняківською у м.Києві, а саме на автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 - скасувати

Речові докази по справі: автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , що переданий на зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м.Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б - повернути ОСОБА_10 ; подушку безпеки з керма автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , яку поміщено у паперовий конверт №1, подушку безпеки з панелі автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , з правої (пасажирської) сторони, яку поміщено у паперовий конверт №2, подушку безпеки (шторка) з даху автомобіля з лівої водійської сторони автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , яку поміщено у паперовий конверт №3, подушку безпеки (шторка) з даху автомобіля з правої, пасажирської сторони автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , яку поміщено у паперовий конверт №4, змив з внутрішньої ручки відкривання передніх лівих дверей автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено у паперовий конверт №5, змив з внутрішньої ручки відкривання передніх правих дверей автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено у паперовий конверт №6, змив з керма автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено у паперовий конверт №7, змив з важеля перемикання коробки передач автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено у паперовий конверт №8, змив з магнітоли автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено у паперовий конверт №9, об`єкти мікронашарування з переднього лівого (водійського) сидіння автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , що було поміщено у паперовий конверт №10, об`єкти мікронашарування з переднього правого (пасажирського) сидіння автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , які було поміщено у паперовий конверт №11 - знищити; паперовий конверт білого кольору з написом «Нова Пошта», з документами на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було поміщено у паперовий конверт №12, які передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м.Києві - повернути власнику; відеозапис під назвою «відео 1», який записаний на диску для лазерних систем зчитування формату CD-R, об`ємом 700 МВ, диск DVD-R, з трьома відеозаписами, диск DVD-R з відеозаписом під назвою «07.12.24 Епіцентр ДТП», які приєднані до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів; ключ від автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - які передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 - залишити у володінні та розпорядженні останнього.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрати понесених на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 134068 грн. 10 коп., 10000 грн. 00 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням йому правової допомоги та 3 670 000 грн., на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: