ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1689/24

Провадження № 11-кп/820/379/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславвського районного суду від 31 березня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, місцевий суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, до ухвалення попереднього вироку Вінницьким міським судом Вінницької області від 11 січня 2017 року, остаточне покарання призначено ОСОБА_8 за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 15 липня 2022 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за обома цими вироками. Вирок Ренійського районного суду Одеської області від 15 липня 2022 року стороною захисту не оскаржено, вказаний вирок набрав законної сили 15 серпня 2022 року та підлягає безумовному виконанню.

Судом зазначено, що у даному випадку Ізяславський районний суд Хмельницької області не вправі переглядати (ревізувати) судові рішення, які набрали законної сили. Такими повноваження положення ст.537 КПК України суд не наділяють.

Також судом першої інстанції звернуто увагу сторони захисту на те, що до повноважень адміністрації установи відбування покарань не належить питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Дане право належить виключно суду в розумінні ст.ст.65-72 КК України. Тому суд не вправі зобов`язати Державну установу «Замкова виправна колонія (№ 58)» зарахувати засудженому ОСОБА_8 відповідний період перебування під вартою в умовах СІЗО відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року).

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою клопотання захисника задовольнити.

Свої вимоги аргументує тим, що вирок Вінницького міського суду від 11.01.2017 року в частині зарахування періоду перебування ОСОБА_8 в СІЗО з 25.04.2015 року по день набрання вироком законної сили 27.04.2017 року ніким не виконано, а саме адміністрацією ДУ «Замкова виправна колонія №58», і як наслідок, засуджений повинен відбути покарання на 2 роки більше.

Засуджений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою в умовах СІЗО), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в загальний строк відбування покарання, згідно зі ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.4 ст.70, ст.72 КК України.

Свої вимоги аргументує тим, що у суду були всі підстави для перерахунку цього строку, оскільки факт перебування його в слідчому ізоляторі (попереднє ув`язнення) з 26.05.2017 року по 03.11.2022 року підтверджується довідкою наданою в Ізяславський районний суд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників кримінального провадження, обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, період з 25 квітня 2015 року по 25 квітня 2017 року ОСОБА_8 вже зараховано на підставі Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2017 року.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 15 липня 2022 року, за яким його засуджено за ст.ст. 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання вирішено обчислювати йому з 25 квітня 2015 року.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до сталої практики Верховного суду, строк перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

За таких обставин, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк перебування під вартою у кримінальному провадженні, в якому до особи запобіжний захід не обирався.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни та задоволення апеляційних скарг не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого та захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3