В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за головуванням судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харків Харківської області , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має , не одружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, оператор безпілотних літальних апаратів 2 екіпажу безпілотних літальних апаратів взводу безпілотних авіаційних комплексів 3 батальойну територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , сержант, , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 04 грудня 2024 року Київським районним судомм.Харькова за ч. 2 ст. 345 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 4 ст. 358 КК України,
11 березня 2025 року, військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді навідника 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 приблизно о 08 год. 40 хвл. рухався на мотоциклі у м.Дружківка Донецької області та неподалік будинку № 28 по вул. Леваневського його зупинив інспектор СРПП ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області, на вимогу якого він надав завідомо підроблене посвідчення водія " ОСОБА_4 " з серійним номером НОМЕР_2 видане 19 липня 2024 року ТСЦ 8049.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Тобто, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений у ч.4 ст. 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документа .
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та без його участі.
До акту обвинувачення долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 .
Відповідно до заяви ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого у ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд акта обвинувачення у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без його участі.
На підставі ухвали суду від 08 вересня 2025 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, акт обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого у ч. 4 ст. 358 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
З огляду на наведене, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, на підставі вимог закону та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд висновує, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого у ч. 4 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлені.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, є військовим, характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 04 грудня 2024 року Київський районний суд м. Харкова засудив ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 245 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд наголошує, що стаття 71 КК застосовується, якщо новий злочин було вчинено особою до відбуття покарання, призначеного попереднім вироком, а саме у випадках його вчинення: 1) до відбуття основного чи додаткового покарання, що підлягає реальному відбуванню; 2) до закінчення іспитового строку при засудженні із застосуванням статей 75, 79 чи 104 КК; 3) до закінчення невідбутої частини покарання при умовно-достроковому звільненні (статті 81 та 107 КК) або звільненні від його відбування на підставі ст. 83 КК; 4) до відбуття більш м`якого покарання, застосованого на підставі ст. 82, ч. 4 ст. 83 КК, закону про амністію (ч. З ст. 86 КК) або акта про помилування (ч. 2 ст. 87 КК); 5) до закінчення строку покарання чи невідбутої його частини при звільненні від покарання за хворобою (ч. 4 ст. 84 КК).
Таким чином, з огляду на викладені положення закону, зважаючи на те , що ОСОБА_3 вчинив злочин за зазначеним кримінальним провадженням 11 березня 2025 року, тобто після ухвалення Київським районним судом м.о Харкова вироку 04 грудня 2024 року, яким йому призначене покарання у виді позбавлення волі строкм на один рік із застосуванняс іспитового строку на один рік, тобто в період іспитового строку, тому при призначенні йому покарання у виді штрафу суд керується положеннями ч.1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, відповідно до якої покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Судові витрати на судову експертизу СЕ-19/105-25/2600-ДД від 21 березня 2025 року становлять 3183,60 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі постанови старшого дізнавача СД ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області 26 березня 2025 року бланк посвідчення водія серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 визнано речовим доказом.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого у ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 (п`ятсот десять) грн. .
На підставі ч.1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року у вигляді позбавлення волі строком на один рік із застосуванням іспитового строку на один рік - виконувати самостійно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за судову- експертизу СЕ-19/105-25/2600-ДД від 21 березня 2025 року у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.
Речові докази - бланк посвідчення водія серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 визнано речовим доказом - знищити.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку в суді, обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок надруковано та підписано у нарадчий кімнаті 15 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1