Провадження №: 1-кс/336/764/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001339 від 12 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведене огляду місця події за адресою: м.Запоріжжя, вул. 8-го Березня буд. 31, приміщення службового кабінету № 11 в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy М-53, пам`ять 128Gb, имей-1: НОМЕР_1 , имей-2: НОМЕР_2 , в копусі зеленого.

Слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001339 від 12 вересня 2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Також, з матеріалів справи вбачається, 12.09.2025 року до відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшли заяви від гр. ОСОБА_5 , та гр. ОСОБА_6 , про те що 12.09.2025 приблизно о 15:00 годин, невстановлена особа знаходячись у приміщенні магазину "Аврора" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська 126, діючи в період воєнного стану, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону Samsung М 53 в корпусі зеленого кольору та мобільний телефон Samsung А 16, чим спричинила матеріальну шкоду заявникам.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ( м.т. НОМЕР_3 ), яка повідомила, що працює старшим в магазині «Аврора» який розташований в Запоріжжі на вулиці Деповська, 126.

12 вересня 2025 року вона прийшла на роботу о 10:00 де виконувала свої обов`язки. За правилами роботодавця користуватися особистими телефонами під час роботи заборонено, тому свій телефон вона залишила у службовому приміщенні.

Близько 15:10 вона зайшла у службове приміщення та побачила, що телефону немає. Після цього разом із колегами переглянула камери відеоспостереження.

На записі було видно як невідомий чоловік близько 15:00 зайшов до службового приміщення викрав телефон. Чоловік був у віці приблизно 40-45 років, худорлявої статури, з чорним волоссям, у окулярах, з білим пакетом у руках. Був одягнутий в чорні штани, чорну кофту та білу футболку.

Чоловік викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy М-53, пам`ять 128Gb, имей-1: НОМЕР_1 , имей-2: НОМЕР_2 , в копу сі зеленого кольору, чим завдав потерпілої матеріальної шкоди на суму 10 000 гривень.

15.09.2025 слідчим було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України з метою встановити свідків, очевидців та особу яка скоїла даний злочин.

В ході проведення оперативно розшукових дій в порядку ст. 40 КПК України, було встановлено, що даний злочин скоїв раніше засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

16.09.2025 слідчим був проведений огляд місця події, в службовому кабінеті № 11 відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, буд. 31, в ході якого у ОСОБА_7 , був вилучений мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy М-53, пам`ять 128Gb, имей-1: НОМЕР_1 , имей-2: НОМЕР_2 , в копусі зеленого кольору, який на праві власності належить потерпілої ОСОБА_5

17.09.2025 був проведений огляд предмету з участю потерпілої ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy М-53, пам`ять 128Gb, имей-1: НОМЕР_1 , имей-2: НОМЕР_2 , в копусі зеленого кольору належить її, впізнала вона його по зовнішнім ознакам, а саме мається невелика подряпина корпусі, яка майже не помітна, але вона знає, що ця подряпина мається на корпусі. При відкритті застосунку «Галерея» потерпіла зазначила, що в неї знаходяться фотознімки на яких зображена саме вона та її родичі, крім того знаходяться фотознімки документів видані на її ім`я та на ім`я її чоловіка. На заставці екрана мається фотознімок її сина.

17.09.2025 мобільний телефон вилучений в ході проведення огляду місця події був визнаний речовим доказам, про що було винесено постанову.

Статтею 168 КПК України передбачено два випадки тимчасового вилучення майна: під час затримання особи та під час обшуку, огляду.

В ст. 237 КПК України розкрито поняття та види оглядів: це огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження є арешт майна тобто тимчасове позбавлення права особи можливості відчужувати, розпоряджатися майно та/або користуватися таким майном.

Статтею 171 КПК України передбачено, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи, що майно відповідає критеріям до ст.98 КПК України та з метою запобігання знищення речових доказів, а тому в клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Стаття 175 КПК України передбачає, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна є заходом абезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.4 ст.132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правову позицію щодо застосування положень Кримінального процесуального кодексу України про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15.04.2024 у справі № 554/2506/22, де зазначила, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в передбаченому законом порядку речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна, відтак має бути повернутий законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 168, 170-173, 175, 309, 369, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001339 від 12 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведене огляду місця події за адресою: м.Запоріжжя, вул. 8-го Березня буд. 31, приміщення службового кабінету № 11 в ході якого було виявлено та вилучено, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy М-53, пам`ять 128Gb, имей-1: НОМЕР_1 , имей-2: НОМЕР_2 , в копусі зеленого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: