УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Київ

справа № 489/5744/17

провадження № 51-2794 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

установив:

До Касаційного кримінального суду звернувся прокурор з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цю скаргу належить залишити без руху та встановити прокурору строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої вимоги.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність через незастосування ст. 49 КК України та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд, розглядаючи кримінальне провадження за скаргою прокурора на неправильне застосування положень ст. 70 КК України, проігнорував імперативні приписи щодо застосування ст. 49 КК України: здійснив розгляд апеляційного поводження без участі засудженого та не роз`яснив, що на момент апеляційного розгляду сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.?2 ст.?185 КК України.

Прокурор вважає, що у цьому провадженні наявні всі законодавчо визначені передумови для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно ст.?49 КК України, у порядку, встановленому КПК України. Таке звільнення, на його думку, є підставою для закриття цього кримінального провадження згідно з п.?1 ч.?2 ст.?284 КПК України.

Водночас, прокурор не обґрунтовує чому призначення нового апеляційного розгляду є обов`язковим, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі №?521/8873/18, на яку прокурор посилається, касаційний суд має процесуальну можливість самостійно застосувати положення ст. ?49 КК України - за умови участі засудженого та наявності його чітко висловленої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності.

Отже, у касаційній скарзі не наведено аргументів, які б виключали право касаційного суду самостійно вирішувати питання про закриття кримінального провадження відповідно до п.?1 ч.?2 ст.?284 КПК України, з урахуванням доводів щодо спливу строків давності, посилання на правову позицію Верховного Суду та відсутності фактів, що переривають або зупиняють їх перебіг - зокрема, у цьому провадженні не доведено, що оголошення в розшук ОСОБА_5 свідчить про ухилення засудженого від суду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановивши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції прокурором має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2025 року залишити без руху, встановивши йому десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6