ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3079/24 Номер провадження 11-кп/814/866/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника ПВК № 64 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтава, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою спеціальна освітою, не працюючого, засудженого 07.02.2019 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років,

відмовлено в задоволенні подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання, неможливо дійти висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки характеризується нестабільною поведінкою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

На обґрунтування вимог посилається на те, що отримав три догани на початку строку відбування покарання, але під впливом виховних заходів змінив свою поведінку на краще, а стягнення погашені в установленому законом порядку.

Вказує, що місцевим судом не в повній мірі враховано, що він має 7 заохочень, постійно працевлаштований на виробничій діяльності з шиття одягу, до праці та виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється.

Зазначає, що він не конфліктний, підтримує нормальні взаємовідносини з іншими засудженими, ввічливий з персоналом, за час відбування покарання отримав професію «столяра», має постійне місце проживання.

Вказує, що планує після звільнення з місць позбавлення волі влаштуватись на роботу за здобутими професіями та доглядати за своєю матір`ю та вітчимом похилого, які потребують посиленої опіки та догляду.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану в інтересах засудженого апеляційну скаргу та просили звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково. Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційних вимог засудженого, вказала на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції. Представник ПВК № 64 ОСОБА_9 повідомив суду, що засуджений ОСОБА_7 працевлаштований, трудової дисципліни не порушує, характеризується позитиво.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що на даний час рішення про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 є передчасним.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 02.09.2024 вбачається, що засудженому ОСОБА_7 початок строку покарання обчислюється з 07.02.2019.

За час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

До ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» прибув 11.10.2019, де характеризується позитивно. На початку строку допускав порушення, однак під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу, стягнення погашені в установленому законом порядку.

Також, ОСОБА_7 має ряд заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований в бригаді по обробці металевих виробів, до праці ставиться сумлінно.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються як середній.

Крім того, з наявних у суду матеріалів встановлено, що за час перебування в установі виконання покарань, засуджений ОСОБА_7 має 10 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (16.01.2023, 17.04.2023, 14.07.2023, 13.10.2023, 15.01.2024, 15.04.2024, 15.07.2024, 14.10.2024, 15.01.2025, 15.04.2025), а також 3 стягнення за порушення умов утримання (21.10.2019, 17.07.2020, 10.09.2021), що не може свідчити про стабільність поведінки ОСОБА_7 протягом всього строку відбування покарання.

Підлягає також врахуванню і характеристика на засудженого ОСОБА_7 від 16.04.2022, згідно з якою ОСОБА_7 не був працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань. Безпідповідально відносився до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_7 працевлаштувався лише в жовтні 2022 року, тобто його ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання також не було сумлінним.

В той же час колегія суддів враховує, що під час відбування покарання ОСОБА_7 здобув кваліфікацію "Столяр будівельний третього розряду", свою поведінку та ставлення до праці змінив на краще, на даний час не допускає порушень режиму утримання та працює на виробництві установи виконання покарань.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 лише став на шлях виправлення, однак враховуючи дані про його поведінку та ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, які не були сумлінними, а також що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженого та ризик його ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються як середній, колегія суддів вважає, що на даний час неможливо переконливо стверджувати, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3