БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1147/24
Провадження № 1-в/730/19/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

заявника (боржника) - ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_4 (стягувач), Приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 , про розстрочку виконання судового рішення, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з даною заявою, в якій проситьнадати їй розстрочку виконання вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.01.2025р. у частині стягнення на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн шляхом встановлення щомісячного платежу в сумі 8000 грн до повного погашення заборгованості (включно з виконавчим збором). Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 20 березня 2025 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом щодо виконання вказаної частини вироку суду. Однак наразі її скрутне фінансове становище та стан здоров`я не дозволяють одноразово сплатити всю присуджену суму, оскільки має суттєві порушення опорно-рухової функції й труднощі в пересуванні, потребує подальшого медичного втручання й реабілітації; отримує лише пенсію по інвалідності ІІІ групи та заробітну плату сумарно 8541 грн; її чоловік не має стабільного доходу, будучи переважно зайнятим доглядом за нею та їх малолітньою дочкою шкільного віку. Впродовж березня-червня 2025 року вона здійснила часткові платежі на загальну суму 27437 грн; надала згоду приватному виконавцю на реалізацію пошкодженого в ДТП автомобіля, орієнтована ринкова вартість якого в такому стані складає від 350 000 до 400 000 грн, що може істотно зменшити заборгованість, але самостійно не може його реалізувати через накладений у межах виконавчого провадження арешт. У додаткових поясненнях просить урахувати, що вона проявляє добросовісну поведінку, періодично контактує з приватним виконавцем та сприяє у швидшій реалізації автомобіля, належним їй на праві власності об`єктом нерухомості користується батько, єдине житло фактично використовується родиною і є для них соціально значущим, не заперечує проти встановлення строку розстрочки в 3 роки.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Стягувач ОСОБА_4 була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась, у поданій заяві від 21.06.2025р. просить розглядати справу в її відсутність за станом здоров`я й не погоджується із запропонованим ОСОБА_3 способом розстрочки, який розтягнеться більш ніж на 5 років і присуджені кошти знеціняться через інфляцію; крім того зазначає, що з моменту скоєння ДТП минуло 3,5 роки і за цей час ОСОБА_3 не надала їй ніякої допомоги, хоча вона також отримала ІІ групу інвалідності й призначеної соціальної пенсії не вистачає на лікування і реабілітацію, яких вона потребує.

Приватний виконавець був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, подав заяву-заперечення, в яких просить розглядати справу в його відсутність та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про надання розстрочки виконання судового рішення, оскільки у власності боржника виявлено рухоме та нерухоме майно (автомобіль, житлові будинки із земельними ділянками), достатнє для повного виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

За приписами ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1). Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4).

Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Розстрочення це також виконання рішення частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Отже, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Водночас розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.435 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства).

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України й частково задоволено цивільний позов ОСОБА_4 та стягнуто на її користь із ОСОБА_3 500 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа №730/1147/24).

Відповідно до цього судового рішення ОСОБА_4 05.03.2025р. було видано відповідний виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа №730/1147/24, виданого 05.03.2025р. Борзнянським районним судом Чернігівської області, Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 20.03.2025р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77586079. Також приватним виконавцем 20.03.2025р. винесені постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 550500 грн.

Крім того, приватним виконавцем у ході примусового виконання судового рішення вжитими заходами перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3 було встановлено наявність зареєстрованого за нею рухомого й нерухомого майна:

- транспортного засобу «Toyota RAV4 HYBRID», д.н.з. НОМЕР_1 (пошкоджений у ДТП автомобіль);

- житлового будинку із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 .

Водночас надані ОСОБА_3 докази вказують на те, що вона не ухиляється від виконання судового рішення й має намір його виконувати, сплатила приватному виконавцю близько 27 000 грн, комунікує з ним щодо швидшої реалізації арештованого пошкодженого транспортного засобу, що дасть можливість погасити значну частину присудженої суми коштів.

Також суд зважує і на ту обставину, що як стягувач ОСОБА_4 , так і боржник ОСОБА_3 , унаслідок ДТП зазнали серйозних тілесних ушкоджень, від яких тривалий час лікувалися, отримали групи інвалідності та потребують комплексу медично-реабілітаційних заходів, на що обом сторонам виконавчого провадження необхідні фінансові ресурси.

При цьому, джерелами доходу ОСОБА_3 є заробітна плата (близько 8000 грн) і соціальна пенсія (близько 5000 грн), на її утриманні також знаходиться малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання ж приватного виконавця на достатність майна боржника для повного виконання судового рішення не підтверджені достатніми й достовірними доказами, оскільки відсутні жодні відомості про вартісну оцінки майна, як то передбачено вимогами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як за приписами ст.50 цього Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Тому, зважаючи на вищенаведене, суд висновує, що матеріальне становище і стан здоров`я ОСОБА_3 є тими об`єктивними обставинами, які з поважних причин істотно ускладнюють виконання рішення суду, у зв`язку з чим наявні передбачені ст.435 ЦПК України підстави для його розстрочення.

Однак, з огляду на вимоги ч.5 ст.435 ЦПК України, ступінь вини боржника та невжиття нею протягом тривалого часу заходів до добровільної компенсації завданої шкоди, суд не погоджується із запропонованим ОСОБА_3 часом і розміром розстрочення виконання судового рішення та вважає за необхідне розстрочити його виконання на строк 10 місяців шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 50 000 грн.

Застосування саме такого механізму розстрочення на думку суду відповідатиме балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження й перебуватиме у межах виправданої затримки (розумного строку) виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана заява ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню у вищевказаний спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.2, 12, 13, 81, 258-261, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_3 про розстрочку виконання судового рішення задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_3 виконання вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року в частині цивільного позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 500 000 грн (п`ятсот тисяч) у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа №730/1147/24), строком на 10 (десять) місяців із дня постановлення ухвали суду шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 50 000 грн (п`ятдесят тисяч).

У задоволенні решти вимог даної заяви ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2025 року.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1