печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати арешт з майна, а саме з грошових коштів.

В обґрунтування вимог клопотання представник зазначає, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки вказані грошові кошти є власністю ОСОБА_5 та мають законне походження, що підтверджується відповідними доказами.

У судовому засіданні представник клопотання підтримала, просила його задовольнити, вказала, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0002190 від 28.10.2024, а грошові кошти є законними та відображені в податкових деклараціях про доходи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що досудове розслідування триває, грошові кошти визнано речовим доказом, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку представника, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002190 від 28.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів вбачається, що 18.03.2025 проведено обшук кабінету № НОМЕР_1, що знаходиться в адміністративній будівлі Міністерства аграрної політики та продовольства України, за адресою: вул. Хрещатик, буд. 24, м. Київ, який у своїй службовій діяльності використовують ряд співробітників Міністерства, серед яких ОСОБА_5 (заступник начальника відділу з питань мобілізаційної роботи Мінагрополітики).

Також вказано, що за результатами вказаного обшуку вилучено ряд документів Міністерства, які за версією сторони обвинувачення мають значення для кримінального провадження, 2 електронні носії інформації, як використовувалися ОСОБА_6 , а також особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 3 300 доларів США виявлені у неї в сумці.

02.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/13562/25-к накладено арешт на ряд майна тимчасово вилученого під час обшуку проведеного 18.03.2025 у кабінеті № НОМЕР_1, що знаходиться в адміністративній будівлі Мінагрополітики, за адресою: вул. Хрещатик, буд. 24, м. Київ, серед якого і вказані грошові кошти ОСОБА_5 , які визнано речовими доказами.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з клопотання орган досудового розслідування, зокрема, і в постанові провизнання речовим доказом вказує, що ОСОБА_5 не надано жодних документів про походження грошових коштів, що може свідчити про їх незаконне походження та отримання в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, представник вказує, що що ОСОБА_5 займає (і займала на момент проведення обшуку) посаду заступника начальника в.о. начальника відділу з питань мобілізаційної роботи Міністерства аграрної політики та продовольства України і отримує офіційно підтверджену та відповідну чинним нормам оплати праці державних службовців заробітну плату. Декларація доходів ОСОБА_5 за 2023 та 2024 роки підтверджує законність походження вилучених у неї коштів та вказує на прозорість та відкритість фінансової діяльності посадової особи.

Також представник зазначає, що вилучені у сумці ОСОБА_5 під час обшуку 3 300 доларів США являлись її грошовими активами, зокрема, зазначені кошти отримані ОСОБА_5 у якості подарунка від її батька - ОСОБА_8 , у 2023 році у національній валюті. Законність наявності таких грошових коштів у батька ОСОБА_5 - ОСОБА_8 підтверджується довідкою про його доходи за 2023 рік. Даний подарунок у вигляді грошових коштів ОСОБА_5 впродовж 2024 року періодично обмінювала на іноземну валюту (долари США). Обмін особистих грошових коштів ОСОБА_5 здійснила у такі періоди:

- 06.03.2024 року обмін 15 000 грн. на 400 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 44344140 від 06.03.2022 року;

- 07.05.2024 року обмін 11 940 грн. на 300 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 45062908 від 07.05.2024 року;

- 17.05.2024 року обмін 7 998 грн. на 200 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 45198692 від 17.05.2024 року;

- 22.08.2024 року обмін 41 600 грн. на 1000 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 46437024 від 22.08.2024 року;

- 25.09.2024 року обмін 20 850 грн. на 500 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 46882419 від 25.09.2024 року;

- 30.09.2024 року обмін 20 800 грн. на 500 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 46943973 від 30.09.2024 року;

- 18.12.2024 року обмін 16 920 грн. на 400 доларів США у банківській установі, що підтверджується квитанцією № 48026255 від 18.12.2024 року.

Вказані доводи представника підтверджуються податковими деклараціями, долученими до матеріалів клопотання та прокурором не спростовані.

Таким чином, слідчий суддя бере до уваги вказані представником обставини, оскільки факт наявності у власності ОСОБА_5 грошових активів у розмірі 3 300 доларів США підтверджується її декларацією за 2024 рік, яка долучена до матеріалів справи.

Крім того, слідчим суддею беруться до уваги доводи представника щодо того, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3 300 доларів США не могли бути отримані незаконним шляхом в результаті вчинення розслідуваного кримінального правопорушення чи містити сліди вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 12.03.2025 року та 18.03.2025 року (дати коли за версією досудового розслідування відбулось передання неправомірної вигоди), оскільки такі заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які ОСОБА_9 передавав ОСОБА_10 , ще 18.03.2025 року виявлені і вилучені правоохоронцями у відділенні банку «ПУМБ» та в пункті обміну валют «ФК «А-Фінанс», відтак вилучені у сумці ОСОБА_5 грошові кошти не можуть становити предмет неправомірної вигоди.

Вказані обставини прокурором також не спростовувались.

Таким чином, враховуючи викладене, у слідчого судді відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, жодних доказів, що арештоване майно є безпосередньо предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а грошові кошти могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом, прокурором не надано, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі "Іатрідіс проти Греції" від 25.03.1999 року). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі "Антріш проти Франції" від 22.09.1994 року, "Кушоглу проти Болгарії" від 10.05.2007 року).

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Крім того, п. 38 рішення по справі "Ісмайлов проти Росії" (від 16.10.2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Виходячи з даних, що здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки органом досудового розслідування чи прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували, що арештоване майно є безпосередньо предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а грошові кошти могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом.

Крім того, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, оскільки ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні 0002190 від 28.10.2024, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/13562/25-к від 02.04.2025, на майно, тимчасово вилучене 18.03.2025 року під час проведення обшуку кабінету № НОМЕР_1, що знаходиться в адміністративній будівлі Міністерства аграрної політики та продовольства України за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 24, в частині грошових коштів в сумі 3300 доларів США, які належать ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002190 від 28.10.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1