УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

09 вересня 2025 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000402 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До початку судового засідання 09 вересня 2025 року, прокурор ОСОБА_9 подала до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої, яке в судовому засідання прокурор ОСОБА_5 просила задоволити з підстав, викладених у ньому.

Представник потерпілого Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКОРДБАНК» ? ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні просила змінити запобіжний захід на особисте зобов"язання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку своєї підзахисної.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за доцільне змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої на особисте зобов`язання, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Доцільність продовження обвинуваченій домашнього арешту із забороною в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце проживання із покладеними відповідними обов`язками визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст. ст. 177, 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першоюцієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту "с" пункту 1статті 5 Європейської конвенції з прав людини(пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії", "Лавентс проти Латвії").

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, колегією суду встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року обвинуваченій продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце проживання із покладеними відповідними обов`язками.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, за які законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Також, прокурором доведено, відповідно до ст.194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує передбачений ст. 177 КПК України ризик, а саме переховуватися від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачена з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Разом із тим, ризик незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, зазначений у клопотанні прокурора, колегія суддів вважає недоведеним і не бере до уваги, оскільки перебуваючи під домашнім арештом в нічний час в період з 03 лютого 2025 року обвинувачена мала таку можливість, однак суду не надано доказів вчинення зазначених дій обвинуваченою.

Також, колегія суддів вважає недоведеним недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Щодо посилання прокурора на вчинення ОСОБА_8 дій, спрямованих на ухилення від суду, то колегія суддів звертає увагу, що за весь період перебування під домашнім арештом обвинувачена ОСОБА_8 прибувала в судові засідання на виклики суду.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачена одружена, має двоє дітей, одна з яких неповнолітня, має постійне місце реєстрації, постійне місце проживання, де проживає разом зі своїм чоловіком та дітьми, відповідно до наказу (розпорядження) № 1 від 31 березня 2025 року обвинувачена з 01 квітня 2025 року прийнята на роботу, також суд зауважує, що остання дотримувалася умов застосованих запобіжних заходів, не має судимостей.

Зазначені обставини, дають підстави суду вважати, що зменшився ризик того, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки у неї є міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо можливості змінити відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту в нічну пору на особисте зобов`язання, з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 331, 336, 369, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_8 - відмовити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу із домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. з покладенням на обвинувачену обов`язків на особисте зобов`язання - задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, українці, уродженці с. Голубно, Березнівського району Рівненської області, раніше не судимій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід із домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. з покладенням на обвинувачену обов`язків на особисте зобов`язання.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, українці, уродженці с. Голубно, Березнівського району Рівненської області, раніше не судимій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на період розгляду кримінального провадження в суді, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати за викликом до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12