Справа № 755/9441/24
№ 1-кп/755/419/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 24.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троєщина, Броварського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, працюючого не офіційно різноробочим, розлученого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.12.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (вирок не виконано); 11.12.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, а вирок щодо штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 11.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, перебуваючи у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 23.03.2024 року, приблизно о 10 годині 45 хвилин, а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, незаконно придбав чотири фрагменти таблеток білого кольору, що знаходились у прозорій колбі з кришкою фіолетового кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), для власного вживання, без мети збуту та в подальшому, помістив їх до своєї наплічної сумки чорного кольору, направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим, незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, приблизно о 10 годині 45 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Марка Черемшини, 15, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , який повідомив, що незаконно зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та в подальшому, того ж дня, за вказаною вище адресою, у період часу з 11 години 55 хвилин до 11 години 59 хвилин, співробітниками поліції у присутності понятих було проведено огляд місця події, у ході якого ОСОБА_4 добровільно дістав зі своєї наплічної сумки чорного кольору та видав працівникам поліції прозору колбу з кришкою фіолетового кольору, в якій знаходились 4 (чотири) фрагменти таблеток білого кольору.

Відповідно до висновку експерта, за результатами проведеної у кримінальному провадженні судової експертизи матеріалів речовин та виробів, надані на дослідження 4 (чотири) фрагменти таблеток білого кольору, місять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,033 г.

Метадон (фенадон), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309КК України визнав у повному обсязі та показав, що він вживає наркотичні засоби приблизно три роки та 23 березня 2024 року його зупинили працівники поліції за адресою: м. Київ, вул. Марка Черемшини, 15, яким він повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб - метадон, який він придбав на напередодні, для власного вживання, без мети збуту та в подальшому, у присутності понятих, у нього його вилучили. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 23.03.2024 року; постанови про визнання речових доказів від 24.03.2024 року; висновку експерта № СЕ-19/111-23/18967-НЗПРАП від 12.04.2024 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 16.04.2024 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу,без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , його особи - дане кримінальне правопорушення вчинив будучи засудженим до покарання у виді іспитового строку, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому, вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, суд приходить до висновку про призначення міри покарання у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року та остаточно призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/18967-НЗПРАП від 12.04.2024 року в розмірі 3 029 гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb 120min), який упакований до білого паперового конверту та опечатаний печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписом дізнавача, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах;

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,033 г, який передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: