Справа № 559/3112/24
Провадження № 1-кп/559/62/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000196 від 09.08.2024 за ч.2 ст.389 КК України, №0000004 від 08.01.2025 за ст. 395 КК України та №0000092 від 02.05.2025 за ч.1 ст309 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (фактичного постійного місця проживання не має на час розгляду справи судом), українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, яка не працює, раніше судимої,

з участю: прокурорки ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

1епізод. ОСОБА_3 засуджена вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 21 березня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, до покарання в виді 200 годин громадських робіт. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України їй зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.12.2023 о 04:40 год. по 28.12.2023 о 04:40 год. із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (остаточна кількість для відбування покарання - 176 годин громадських робіт), але засуджена на шлях виправлення не стала та умисно ухилилась від призначеного покарання.

Так, 11 червня 2024 року, після вступу вищезазначеного вироку в законну силу, ОСОБА_3 була викликана до Дубенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Рівненській області, де їй вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання. Цього ж дня, засуджену ОСОБА_3 направлено до комунального підприємства «Зелене господарство» Дубенської міської ради (вул. Гірницька, З/a, м. Дубно, Рівненська область) для відбування призначеного покарання.

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленою з порядком і умовами відбування покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ст.37 КВК України, без поважних причин, знаючи про час і місце їх виконання, не з`явилася до місця відбування покарання, а саме: до комунального підприємства «Зелене господарство» Дубенської міської ради (вул. Гірницька, З/a, м. Дубно, Рівненська область), та допустила не з`явлення на роботу для 176 годин громадських робіт, призначених вироком суду.

ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.389 КК України.

2 епізод. ОСОБА_3 20 серпня 2024 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік та встановлено такі обмеження: з`являтися на реєстрацію в Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області, що знаходиться за адресою: вул. Пекарська, 10, м. Дубно, 1, 3 понеділка кожного місця в період часу з 09 год. по 11 год.; заборонити вихід із будинку за місцем проживання в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; заборонити перебування в ресторанах, кафе, барах та інших місцях м. Дубно та Дубенського району, де спиртні напої продаються на розлив; заборонити виїзд за межі Дубенського району без відповідного дозволу Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про встановлені вказаним судовим рішенням заборони, в порушення вимог п. п. «а», «в» ч.1 ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно, без поважних причин, самовільно, без відповідного дозволу Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області на виїзд за межі Дубенського району, 26 грудня 2024 року самовільно залишила обране нею місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила обмеження адміністративного нагляду.

ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме: самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вчинила кримінального правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

3 епізод. ОСОБА_3 01 травня 2025 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи по вул. Монастирській, що в м. Дубно, Рівненської області, (більш точного місця не встановлено) виявила поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною білого кольору. Маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вирішила вчинити кримінальний проступок, пов`язаний із обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи всупереч ст. 6, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів і зловживанню ними», ОСОБА_3 взяла вищевказаний поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною білого кольору та зберігаючи при собі, вирушила в напрямку свого місця проживання, тобто незаконно придбала та зберігала психотропну речовину «PVP».

01 травня 2025 року о 17 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Дубно по вул. Мирогощанська, навпроти будинку 65, у ході огляду місця події видала працівникам поліції поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій міститься психотропна речовина «РVР», масою 0,849 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнає в повному обсязі, переконує, що розкаюється. В обвинувальних актах все вказано правильно, вона дійсно не відбула 176 годин громадських робіт, призначених їй вироком суд і навіть після грудня 2024 року, коли зробили перерву в справі, щоб відпрацювала, - жодної години не відбула і працювати не буде, бо не хоче. Вона знала, що їй не можна виїжджати за межі Дубенського району без дозволу поліції, але їздила з Дубно в Рівне спеціально за наркотичними засобами, бо регулярно вживала і не могла пояснити та назвати для поліції поважну причину, щоб виїхати, тому ухилилась від адміннагляду. А 07.01.2025 її зловили працівники поліції в Рівне, що курила в недозволеному місці, і так тут дізнались, що без дозволу виїжджає. Почала виїжджати з 26.12.2024 і поверталась, знову їхала і поверталась без дозволу, постійного місця проживання не має. Останній час живе в готелі. Визнає, що свідомо ухилилася від адміннагляду. Також визнає, що придбала та зберігала для себе психотроп «PVP». Вона постійно вживала останні роки і придбавала лише для себе, сказала поліції, що знайшла, не розказала де взяла і тому їй не поставили активне сприяння. Але розкаюється. Відносно дітей, то вона позбавлена батьківських прав і аліментів не сплачує. Дітей виховують бабусі одну її мама, а другу мама батька дитини. Поновлюватись в батьківських правах зараз наміру немає, вона не виховує дітей давно і не здатна виховувати чи утримувати їх, бо наркоманка. Хоче лікуватись, проте лікування ще не розпочала. От останні три дні нічого не вживає, тримається на силі волі, батьки обіцяли допомогти з лікуванням, але для цього її треба десь ізолювати, тому просить призначити обмеження волі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 як засуджена ухилилася від відбування покарання в виді громадських робіт, а тому її дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.389 КК України. Також вона порушила правила адміністративного нагляду: самовільно залишила місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду і її дії кваліфіковано правильно за ст.395 КК України та її дії щодо незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту правильно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховується ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є кримінальними проступками. Крім того, враховуються дані про особу винної, яка судима, згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 скарг на неї не надходило, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51, ч.1 ст. 175, ч.1, 2 ст. 187 КУпАП, постійного місця проживання фактично не має. Крім того, рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.11.2022 (набрало законної сили 08.12.2022) було задоволено позов органу опіки та піклування Дубенської міської ради в інтересах малолітніх дітей і ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд відмічає, що 19.12.2024 було відкладено судові дебати в справі про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України до 06.03.2025, щоб вона відпрацювали громадські роботи за вироком суду. ОСОБА_3 висловлювала бажання виконати покарання суду, але фактично до 20.06.2025 не відпрацювала жодної зі 176 годин, а з 26.12.2024 порушила умови адміністративного нагляду з метою ухилитись від нього, а також 01.05.2025 зберігала психотропну речовину, тобто вчинила два нових умисних кримінальних правопорушення, будучи судимою і в той час, як їй було надано можливість довести, що стала на шлях виправлення. До суду доставлялась під примусом. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає її щире каяття за ст. 395 та ч.1 ст. 309 КК України, а за ч.2 ст. 389 КК України формальне визнання вини не є щирим каяттям, бо виправити ситуацію обвинувачена не бажає і лише відмовляється працювати. Обставини, що обтяжують покарання, за ст. 395 та ч.1 ст. 309 КК України це рецидив кримінальних правопорушень. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченої можливе під час відбування покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, врахувавши правила ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Обмеження волі може і має бути застосоване в цьому випадку, бо в очах закону ОСОБА_3 дітей не має, а м`якші види покарання не справлять на неї належний виховний вплив, враховуючи особливості її життєдіяльності та відношення до судових рішень, нездатність виконувати покладені на неї обов`язки. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення. Суд зауважує, що на підставі п.4 ч.1ст.72 КК України необхідно перевести невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 176 годин громадських робіт у обмеження волі з розрахунку, що 1 дню обмеження волі відповідає 8 годин громадських робіт (176/8=22 дні), застосувавши повне складання покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України для визначення остаточного.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Судові витрати за проведення експертизи стягнути з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 124, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст309, ч.2 ст.389 і ст.395 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік і 6 місяців;

- за ст.395 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 21.03.2024 за ст.124 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком 2 (два) роки і 22 (двадцять два) дні.

Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 4457(чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 40 копійок.

Речові докази в справі:

- оригінал особової справи №07/2024 відносно ОСОБА_3 , що в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи;

- психотропну речовину «РVР», масою 0,849 грам, що знаходиться в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області знищити;

- копії матеріалів адміністративної справи №149/24 відносно ОСОБА_3 залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору та обвинуваченій повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1