Справа № 442/4042/25
Провадження № 1-кп/442/289/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0000657 від 29.04.2025, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Нижньобаканської Краснодарського краю Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 04.08.2022 Сколівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженим, 04.08.2022 Сколівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна у період відбування покарання з 20.05.2022 у виді позбавлення волі в ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 (Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Трускавецька, 77), був ознайомлений із режимом утримання, однак до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню дисциплінарних стягнень.

За скоєння впродовж 2022-2025 років 9 порушень режиму утримання на засудженого ОСОБА_3 накладались дисциплінарні стягнення, відповідно до яких він 3 (три) рази поміщався в карцер, 1 (один) раз отримував догану, 4 (чотири) рази отримував сувору догану, та 1 (один) раз був переведений до приміщення камерного типу (ПКТ).

08.12.2024 за вчинення дисциплінарного правопорушення у вигляді створення конфліктної ситуації, на підставі постанови начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , № А-10 від 08.12.2024, засудженого ОСОБА_6 08.12.2024 поміщено в дисциплінарний ізолятор вказаної установи (далі - ДІЗО) строком на 14 діб, звідки звільнений 22.12.2024.

15.04.2025 за вчинення дисціплінарного правопорушення вигляді зберігання заборонених предметів, на підставі постанови начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , № A-8 від 15.04.2025 винесеної на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2025 засудженого ОСОБА_7 було переведено до приміщення камерного типу терміном на 7 днів, звідки у зв`язку із закінченням терміну стягнення його звільнено 22.04.2025.

25.04.2025 за вчинення дисциплінарного правопорушення у вигляді створення конфліктної ситуації, на підставі постанови начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , № А-10 від 25.04.2025, засудженого ОСОБА_3 поміщено 25.04.2025 в ДІЗО вказаної установи строком на 5 діб, звідки звільнений 29.04.2025.

Під час відбування вказаного стягнення в камері № 1 ДІЗО Державної установи „Дрогобицька випрана колонія № 40, що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Дрогобич, вулиця Трускавецька, 77, 28.04.2025 приблизно о 06 год. 25 хв., ОСОБА_3 , після підйому, незважаючи на те, що відповідно до розпорядку дня для засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК, карцер) прибирання проводиться у період з 06:00 год. до 06:20 год., враховуючи те, що дана камера не була прибраною, та що засуджений ОСОБА_8 попередньо був ознайомлений з вищевказаним графіком розпорядку дня засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК, карцер), отримав законну вимогу від начальника відділу нагляду та безпеки ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 ОСОБА_9 у присутності членів дисциплінарної комісії у складі заступника начальника установи начальника відділу СВПР ОСОБА_10 , першого заступника начальника установи ОСОБА_11 , психолога відділу СПС ОСОБА_12 , чергового помічника начальника установи ОСОБА_13 , відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, графіку прибирання засудженими ДІЗО (карцер) у квітні 2025 року, та згідно з розпорядком дня засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК, карцер), затвердженого наказом начальника ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 ОСОБА_14 № 26/ОД-24 від 01.01.2024, яка виразилась у вказівці прибрати камеру у якій він відбуває покарання, ОСОБА_3 після пред`явлення йому представниками адміністрації ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 багаторазово конкретної законної вимоги, а саме: прибрати в камері, умисно, в усній формі вчинив злісну непокору представникам адміністрації установи виконання покарання, яка виразилася у відкритій і неодноразовій відмові її виконати, в тому числі в демонстративній та зухвалій формі, усвідомлюючи в той же час, що така робота в законному порядку була йому приписана та те, що начальника відділу нагляду та безпеки ОСОБА_9 та члени дисциплінарної комісії ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 мають право пред`являти вимогу виконання даної роботи і ОСОБА_3 зобов`язаний і міг виконати дану роботу, про що зокрема свідчить те, що згідно медичної довідки ОСОБА_3 за станом здоров`я може утримуватися в ДІЗО.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та відмовився від давання показань згідно зі ст. 63 Конституції України. Вказав, що як зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Просив суворо не карати та дати ще один шанс.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_3 за місцем відбування покарання характеризується негативно, згідно характеристики на засудженого не має жодного заохочення та має 9 стягнень, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину, які не є тяжкими.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є визнання вини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання, наявність однієї обставини, що обтяжує покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на вчинення ОСОБА_3 , даного кримінального правопорушення після ухвалення вироку Сколівським районним судом Львівської області від 04.08.2022, яким його засуджено за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та до повного його відбуття (станом на 19.05.2025 невідбута частина покарання становить 2 роки 11 місяців 13 днів), остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04.08.2022 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту ухвалення вироку 11.06.2025.

Речовий доказ: DVD-R-диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, який залишився у прокурора, залишити при цих матеріалах.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1