Справа № 629/2628/25
Номер провадження 1-кп/629/207/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0001759 від 06.02.2025 року за підозрою:

ОСОБА_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення злочину перебував на посаді вогнеметник 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 13 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні рядовий, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

18.04.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

В обґрунтування клопотання, прокурор вказав, що рядовий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вимогами ст.ст.20, 23 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №280 від 28.09.2024 року зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №343 від 30.11.2024 року рядового ОСОБА_4 призначено на посаду вогнеметника 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 13 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацію в особливий період.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України рядовий ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов?язки та бути готовим до виконання завдань, пов?язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов?язків, та про зроблені йому зауваження зобов?язана доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, рядовий ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді вогнеметника 3 штурмового відділення І штурмового взводу 13 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 під час проходження військової служби 05.01.2025 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 05.01.2025 (точний час в ході досудового розслідування та підготовчого судового розгляду не встановлено) самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 що розташовувався в АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 в період з 05.01.2025 в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, та проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов?язки з військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд.

04.04.2025 ОСОБА_4 повідомив слідчому, що бажає проходити військову службу.

04.04.2025 року ОСОБА_4 з додержанням вимог ст. ст. 276 - 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання.

До клопотання прокурором долучено клопотання підозрюваного про намір повернутися для продовження військової служби, письмову згоду підозрюваного ОСОБА_4 на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відносно нього, а також згоду командира військової частини НОМЕР_4 на продовження проходження служби ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані документи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч.5 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , виходячи зі змісту ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_4 раніше не судимий за ст.ст.407, 408 КК України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення злочину перебував на посаді вогнеметник 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 13 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні рядовий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ст. 286 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Частиною 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст.407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини на продовження проходження військової служби останнім, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

В ході досудового розслідування цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. ст. 284,285,287, 288, 314 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0001759 від 06.02.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001759 від 06.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов?язати командира військової частини НОМЕР_4 (або іншої військової частини, яка надасть згоду на проходження військової служби ОСОБА_4 ) після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов?язати ОСОБА_4 після набрання такою ухвалою законної сили не пізніше 72 годин зобов?язати прибути до військової частини НОМЕР_4 (або іншої військової частини, яка надасть згоду на проходження військової служби ОСОБА_4 ) для продовження проходження військової служби.

Копію ухвали направити прокурору до відома, підозрюваному та командиру військової частини НОМЕР_4 - до відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1