КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4087/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні №0000280 від 03.06.2018,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000280 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 10.07.2025 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України в межах 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 454 200 грн.

Покладено на ОСОБА_7 в разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та зміну місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 10.07.2025 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги з доповненнями тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт наголошує на тому, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою, немає, відсутні докази наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000280 від 03.06.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України.

17.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189 КК України. Відповідно до норм Глави 11 КПК України, повідомлення про підозру вручено матері ОСОБА_7 та скеровано поштою за місцем його проживання.

17.02.2025 ОСОБА_7 оголошено у розшук.

18.02.2025 отримано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/7733/25-к про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.02.2025 о 12 год. 35 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі вищевказаної ухвали суду.

21.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/7733/25-к до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2025.

04.04.2025 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.05.2025.

10.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/16566/25-к запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 17.05.2025.

07.05.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 17.08.2025.

12.05.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000280 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 10.07.2025 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в межах 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 454 200 грн.

Покладено на ОСОБА_7 в разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та зміну місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 10.07.2025 включно.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується фактичним даними наданими суду, що містяться в додатках до клопотання слідчого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів також не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги наявність у провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також зауважує, що слідчим суддею враховано, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 17.05.2025 року, натомість у кримінальному провадженні необхідно вчинити ряд слідчих та інших процесуальних дій, що свідчить про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не оскаржується і сторонами кримінального провадження.

Разом з тим, проаналізувавши встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів вважає, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, та не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення та його наслідки, не співставив вказані обставини із реальною можливістю забезпечити альтернативним запобіжним заходом у виді застави впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про визначення йому застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 454 200 грн, про що обґрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про його особу, а також відсутність належного обґрунтування слідчим суддею необхідності визначення підозрюваному застави або зменшення з часу застосування запобіжного заходу ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення підозрюваному застави, а пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на до 10 липня 2025 року включно, без визначення застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 10.07.2025 включно, без визначення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4 ____________