УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.09.2023,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід № 37281) клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.09.2023.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначив про таке.

Слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 27.09.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є власниками міжнародного холдингу «DEZEGA», до якого входить ряд суб`єктів господарської діяльності в т.ч. ПАТ «Донецький завод гірничорятувальної апаратури» (Україна), ООО «Южно-уральський Завод Спасательного Оборудования» («ЮЗСО») (рф), DEZEGA SP GUVENLIK URUNLERI SAN. VE TIC. A.S. (DEZEGA SP) (Турецька Республіка), ТОВ «Дезега Холдінг Україна» (Україна), ТОВ «Донсорб» (Україна).

Будучи обізнаними про факт ведення рф агресивної війни проти України, після повномасштабного вторгнення, холдинг «DEZEGA» не тільки не продовжив співпрацю з рф, а й налагодив поставки товарів з України до рф, з рф до України, через підконтрольне підприємство DEZEGA SP.

Надалі встановлено, наступну протиправну схему з реалізації товарів між суб`єктами господарської діяльності України та підприємствами рф, з метою маскування наявності господарських стосунків між суб`єктами господарювання України та країною-агресором, а також приховування реального походження товарів, реалізації товарів, сервісного обслуговування киснево-дихальної апаратури для ФГУП «ВГСЧ» (рф), розроблений механізм щодо використання підконтрольного підприємства DEZEGA SP.

Так, виготовлені товари на виробничих потужностях ТОВ «Дезега Холдінг Україна» та ООО «ЮЗСО», відповідно до зовнішньо-економічних контрактів, поставляються підприємству DEZEGA SP, за для знеособлення слідів походження продукції з рф та подальше відправлення товарів на суб`єкти господарювання України, а також для реалізації товарів виготовлених на території України до країни агресора.

ТОВ «Дезега Холдінг Україна» здійснює зовнішньо-економічну діяльність на території України в митному режимі імпорту та експорту товарів. Відповідно до наявних матеріалів, зовнішньо економічна діяльність провадиться через підконтрольне підприємство DEZEGA SP з країною агресором.

Під час проведення імпорту товарів з країни агресора, з ООО «ЮЗСО» через використання підконтрольного підприємства Турецької Республіки, здійснюється відправка товарів до DEZEGA SP на яких відбувається зміна індивідуальних ознак товарів (усунення попередніх та нанесення нових маркування, логотипів, бирок, заміна попередніх та виконання нових інструкції з експлуатації та гарантійних документів), а в подальшому переміщення товарів до ТОВ «Дезега Холдінг Україна», як продукцію DEZEGA SP.

Під час проведення експорту товарів ТОВ «Дезега Холдінг Україна», здійснила реалізацію товару до країни агресора, а саме: на ООО «ЮЗСО», через використання підконтрольного підприємства DEZEGA SP за наступних обставин: на початку вересня 2022 року ТОВ «Дезега Холдинг Україна» здійснило експорт товару «Вапно гашене: вапно гранульоване гідратне (гашене) - 12000 кг, хімічний поглинач вапняний, та ін. (виробник - ТОВ «ДЕЗЕГА ХОЛДІНГ Україна») на користь DEZEGA SP. В подальшому DEZEGA SP здійснили експорт товару «известь гранулированная гидратная (гашеная), изготовленная из смеси извести строительной гидратной (гашеной) гранулированной и гидроксида натрия» на користь ООО «ЮЗСО».

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ООО «ЮЗСО» виконує послуги із сервісу киснево-дихальної апаратури, у тому числі виробництва респіраторів (Р-30, Р-30А, Р-30ЕХ, Р-34), які виготовляються та обслуговуються при використанні придбаного вапна у ТОВ «Дезега Холдинг Україна».

Крім того, встановлено, що ООО «ЮЗСО» має сталі ділові відносини з «ФГУП «ВГСЧ» (Федеральне Державне Унітарне Підприємство «Воєнізована гірничорятувальна частина» - аварійно-рятувальне формування, що знаходиться у віданні Міністерства надзвичайних ситуацій рф, до складу якого входять «ФГКУ «ВГСЧ Луганської народної республіки» та «ФГКУ «ВГСЧ Донецької народної республіки»), у тому числі в частині надання вищевказаних послуг.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що для досягнення мети щодо реалізації товарів між суб`єктами господарської діяльності України та підприємствами рф, залучено ряд підконтрольних суб`єктів господарської діяльності на території України, які виробляють та реалізують товари на території України, в т.ч. ТОВ «Донсорб», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Технології захисту», ТОВ «Рейтор ЛТД».

Крім того, до протиправної схеми щодо реалізації товарів між суб`єктами господарської діяльності України та підприємствами рф, доставки, оформлення продукції через Турецьку Республіку, реалізацію, здійснюють наймані працівники ТОВ «Дезега Холдинг Україна» в т.ч.: директор ОСОБА_11 , головний бухгалтер ОСОБА_12 , начальник департаменту логістики ОСОБА_13 , менеджер з продуктів ОСОБА_14 , начальника відділу аналітики ОСОБА_5 , провідний менеджер з питань розвитку регіональних ринків збуту ОСОБА_15 , менеджер з супроводу вантажів ОСОБА_16 , менеджер з продажів ОСОБА_17 , економіст ОСОБА_18 , контент-менеджера ОСОБА_19 , керівник безпеки ОСОБА_4 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що начальник відділу аналітики ТОВ «Дезега Холдинг Україна» ОСОБА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із інформацією з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-2724, приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстровано за ОСОБА_20 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2025 (справа № 761/11186/25) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання та вилучення документів, речей, предметів, а також знарядь кримінального правопорушення або майна, здобутого в результаті його вчинення, згідно переліку, що вказаний в зазначеній ухвалі суду.

10.04.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy A52 imel НОМЕР_1 , imel2 НОМЕР_2 , з сімкартою НОМЕР_3 .

У зв`язку викладеним, з метою збереження вилученого майна, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному слідчому судді від 15.04.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 16.04.2025 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.09.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2025 у справі № 761/11186/25 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 10.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Звернення прокурора 11.04.2025 з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_21 від 10.04.2025 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на вилучене майно, зазначене прокурором у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість цього кримінального провадження.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами постановою слідчого від 10.04.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до зазначеного кримінального правопорушення осіб.

На думку слідчого судді, накладення арешту на майно в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому слідчий суддя враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку та тяжкість.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для них. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.09.2023 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.04.2025 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Samsung Galaxy A52 imel НОМЕР_1 , imel2 НОМЕР_2 , з сімкартою НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1