провадження №1-кп/947/1078/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

23 вересня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000559 від 28.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту від 23.05.2025 року по кримінальному провадженню №0000559 від 28.04.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

3. Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судових засідань за її відсутності. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Від пред`явлення цивільного позову відмовилась. Покарання просила призначити на розсуд суду.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показання давати погодився.

5. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченого, доведена повністю.

6. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

7. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

8. На стадії судових дебатів, обвинувачений просив його вибачити.

9. Обвинувачений, під час останнього слова заявив, що кається, більше так вчиняти не буде.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

10. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

11. 28.04.2025 року о 13:05 год, ОСОБА_3 перебуваючи на території Одеського економічного ліцею ОМР, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога 33, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме велосипед марки «Author» моделі «Impulse», чорного кольору з червоними вставками, вартістю 4800 грн, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, внаслідок чого, своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4800 грн.

12. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

13. Відповідно до ч.4 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність настає за крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

14. Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який станом на 28.04.2025 продовжував діяти на території України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 року №4220-ІХ.

15. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

16. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів, процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження.

17. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду підтвердив, що 28.04.2025 року у період часу з 13:00 год. по 13:05 год. вчинив на території Одеського ліцею, за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога 33 крадіжку велосипеду марки «Author». Вказаний велосипед залишив собі та користувався ним, поки його не вилучили працівники поліції.

V. Призначення покарання.

18. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

19. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває.

20. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає визнання вини та активне сприяння судовому розгляду.

21. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом також не встановлені.

22. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

23. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі у мінімального розміру, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

24. Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема відсутність судимостей і претензій зі сторони потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

25. При цьому, судом при призначенні покарання було враховано, що вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.03.2021 року, ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин та вказане покарання станом на 23.09.2025 року не відбув, хоча вирок набрав законної сили 02.04.2021 року.

26. В той же час, прокурором під час судового розгляду, суду не надано будь яких належних та допустимих доказів того, що обвинувачений ухилявся від відбування покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.03.2021 року або давність виконання вказаного вироку переривалася.

27. Відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

28. Частина 1 ст.88 КК України передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

29. Згідно з ч.2 ст.90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

30. У зв`язки з цим, суд робить висновок, що ОСОБА_3 не має судимості, а тому не знаходить підстав для застосування ст.71 КК України, оскільки вважає, що до покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.03.2021 року застосовуються положення п.1 ч.1 ст.80 КК України, а саме закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

VІ. Речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження та процесуальні витрати.

31. Долю речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

32. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

33. Тож, арешт накладений на майна відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 16.05.2025 року (справа №947/17793/25, провадження №1-кс/947/6949/25), - скасувати.

34. Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

35. Таким чином, з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 3565,60 грн. (висновок №СЕ-19/116-25/10942 від 19.05.2025).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років.

2. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три (3) роки.

3. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків: 3.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3.3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3.4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 3.5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

4. Речові докази: велосипед марки «Author», чорного кольору з червоними вставками повернути потерпілій ОСОБА_5 .

5. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

6. Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.05.2025 року (справа №947/17793/25, провадження №1-кс/947/6949/25) на велосипед марки «Author», чорного кольору з червоними вставками скасувати.

7. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

9. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1