Справа № 308/5488/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» про скасування арешту майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2024 року у справі №308/3762/25 клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000292 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2024р. - задоволено та накладено арешт на вилучене майно гр. ОСОБА_4 та інших осіб в ході проведення огляду ділянки, а саме: яке вилучене 14 березня 2025 року у ході огляду ділянки - зони прикордонного контролю офіційного пункту пропуску «Ужгород» за адресою: вул. Собранецька, 224, м. Ужгород: висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб, витяг з протоколу № 32 від 09.10.2024 на 1 арк.; висновок № 346 від 03.10.2024 «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; Трудовий договір № 35 від 29.11.2024 укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ»; витяг № 598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES BENZ SPRINTER 318 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а також на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року в ході проведення огляду ділянки місцевості що знаходиться поряд з будинком розташованим за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 160, а саме на грошові кошти в сумі 1 050,00 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000,00 Євро; банківські картки з маркуванням; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Max», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти в сумі 2 500 доларів США.

При цьому адвокат зазначає, що арешт накладено на вказане майно з метою збереження речових доказів; власник/володілець майна ОСОБА_4 та інші власники майна під час розгляду клопотання не були присутніми; досудове розслідування станом на теперішній час проводиться вже понад 2 місяці, дійсному власнику вилученого майна не повідомлено про підозру (крім гр. ОСОБА_4 ) у вчиненні злочину у даному кримінальному провадженні; арешт на майно, яке було вилучено у ході огляду належного ОСОБА_4 та іншим особам 31.03.2025 року було накладено слідчим суддею лише 31.03.2025 року, що суперечить вимогам ст. ст. 171 ч. 5 та ст. 172 КПК України в розумінні дотримання строків звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту та розгляду слідчим суддею самого клопотання; орган досудового розслідування за цей час поки володів даним майном, з 14.03.2025 року по сьогоднішній день мав достатньо часу оглянути їх, призначити при необхідності відповідну експертизу, тобто визначитись та довести, що дане майно є предметом, знаряддям злочину чи доводить якусь обставину у кримінальному провадженні.

За твердженням адвоката, ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на майно, що вилученого у гр. ОСОБА_4 та інших осіб, шляхом відчуження, заборони користування та розпоряджання вказаним легковим автомобілем, на час розгляду клопотання адвоката про скасування арешту майна не існують, що обґрунтовано матеріалами, доданими до такого клопотання адвоката.

При цьому у клопотанні зазначено, що вказані вище виявлені та вилучені предмети (які було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні) станом на сьогодні не мали і не зберегли на собі жодних слідів вчинення кримінального правопорушення, та не були знаряддям вчинення злочину, і з ними в були проведено усі можливі слідчі дії. Вони фактично вже не мають будь якого значення для кримінального провадження, а також будь яких підстав для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які б мали суттєве значення для повного, всебічного здійснення даного досудового розслідування. Вказані речі не містять жодних слідів вчинення злочинів (такі відомості відсутні, тощо).

Адвокат зазначає також, що викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на майно, що вилучено у гр. ОСОБА_4 та інших осіб, шляхом відчуження, заборони користування та розпоряджання вказаними паспортом та мобільним телефоном, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання.

Окрім того, сторона захисту вважає що існують правові підстави, та вважає можливим передати згадуване вище майно на відповідальне зберігання власнику майна з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі договору про надання правничої (правової) допомоги на здійснення захисту інтересів гр. ОСОБА_4 , керуючись п. 14 ч. 1 ст. 42, ч. 5-6 ст. 46, 170-174, ч. 2 ст. 221 КПК України в рамках вищевказаного кримінального провадження та подальшого уникнення можливого порушення прав останнього, адвокат просить: скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2024 року у справі №308/3762/25 у кримінальному провадженні №0000292 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2024р, а саме на: яке вилучене 14 березня 2025 року у ході огляду ділянки - зони прикордонного контролю офіційного пункту пропуску «Ужгород» за адресою: вул. Собранецька, 224, м. Ужгород, а саме на висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб, витяг з протоколу № 32 від 09.10.2024 на 1 арк.; висновок № 346 від 03.10.2024 «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; Трудовий договір № 35 від 29.11.2024 укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ»; витяг № 598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES BENZ SPRINTER 318 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а також на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року в ході проведення огляду ділянки місцевості що знаходиться поряд з будинком розташованим за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 160, а саме на грошові кошти в сумі 1 050,00 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000,00 Євро; банківські картки з маркуванням; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Max», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти в сумі 2 500 доларів США.

Адвокатом подано клопотання про долучення документів, а саме копії матеріалів клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Адвокатом також подано клопотання про розгляд справи без участі у якому він просить скасувати арешт накладений на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року у ході огляду ділянки - зони прикордонного контролю офіційного пункту пропуску «Ужгород» за адресою: вул. Собранецька, 224, м. Ужгород, а саме на висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб, витяг з протоколу № 32 від 09.10.2024 на 1 арк.; висновок № 346 від 03.10.2024 «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; Трудовий договір № 35 від 29.11.2024 укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ»; витяг № 598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES BENZ SPRINTER 318 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а також на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року в ході проведення огляду ділянки місцевості що знаходиться поряд з будинком розташованим за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 160, а саме на грошові кошти в сумі 1 050,00 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000,00 Євро; банківські картки з маркуванням; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Max», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти в сумі 2 500 доларів США.

Адвокатом подано клопотання про розгляд справи без участі у якому він вказує на те, що він діє в інтересах ТОВ «ВІП АВТОБУСИ».

Від прокурора та слідчого надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Також від прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 надійшло клопотання у якому прокурор зазначає, що сторона обвинувачення заперечує проти задоволення вказаного клопотання у частині скасування арешту на наступне майно: висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб; витяг з протоколу №32 від 09.10.2024 на 1 арк.; Висновок №346 від 03.10.2024 «Про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», виданий на прізвище ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , ІМЕІ356. НОМЕР_4 , належний гр. ОСОБА_9 ; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ІМЕІ- НОМЕР_6 , належний гр. ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , ІМЕІ- НОМЕР_8 , належний гр. ОСОБА_11 ; грошові кошти в сумі 1 050 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000 Євро; банківські картки з маркуванням: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Мах», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти у сумі 2 500 доларів США, оскільки вказані речі визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та мають важливе значення для проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, сторона обвинувачення не заперечує проти часткового задоволення вказаного клопотання у частині скасування арешту на наступне майно: трудовий договір №35 від 29.11.2024, укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» та ОСОБА_9 ; витяг №598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 318 GDI, д.н.з. НОМЕР_13 , з передачею такого майна на відповідальне зберігання власнику зазначеного майна.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. При цьому, гідно поданого прокурором клопотанні від 08.05.2025 року він просить розгляд клопотання адвоката ОСОБА_12 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000043 від 10.02.2025, провести без участі прокурорів Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Власники майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх представник на розгляд клопотання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Разом із тим, представник власника майна, адвокат подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, просить скасувати арешт майна.

Дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 вказаної норми, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу….

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу….

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2024 року у справі №308/3762/25 клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000292 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2024р. - задоволено та накладено арешт на вилучене майно гр. ОСОБА_4 та інших осіб в ході проведення огляду ділянки, а саме: яке вилучене 14 березня 2025 року у ході огляду ділянки - зони прикордонного контролю офіційного пункту пропуску «Ужгород» за адресою: вул. Собранецька, 224, м. Ужгород, а саме на висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб, витяг з протоколу № 32 від 09.10.2024 на 1 арк.; висновок № 346 від 03.10.2024 «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; Трудовий договір № 35 від 29.11.2024 укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ»; витяг № 598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES BENZ SPRINTER 318 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а також на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року в ході проведення огляду ділянки місцевості що знаходиться поряд з будинком розташованим за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 160, а саме на грошові кошти в сумі 1 050,00 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000,00 Євро; банківські картки з маркуванням; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Max», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти в сумі 2 500 доларів США.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що власники майна у судовому засіданні не були присутні.

Згідно ухвали слідчого судді постановою слідчого від 14.03.2025 дані предмети визнані речовими доказами. Клопотання про арешт обумовлене необхідністю збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважала, що стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно може мати значення речових доказів, позаяк могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з даним майном, а також можливість використати дані предмети в якості речових доказів під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування, зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, слідча суддя дійшла висновку необхідності у його арешті.

Разом із тим, на час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна поданого від імені особи у якого воно було вилучене та від імені власника майна - адвокатом ОСОБА_3 , слідчому судді не надано відомостей про те, що власнику транспортного засобу, який було вилучено та на який накладено арешт, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчому судді не надано доказів того, що на даний час у рамках вказаного кримінального провадження здійснюються, чи будуть здійснюватися слідчі дії щодо майна на яке накладено арешт, а саме на: трудовий договір №35 від 29.11.2024, укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» та ОСОБА_9 ; витяг №598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; 2 транспортний засіб марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 318 GDI, д.н.з. НОМЕР_14 .

Слідчий суддя враховує, що прокурором за клопотанням якого на вилучене майно накладено арешт подано клопотання в якому зазначено, що сторона обвинувачення не заперечує проти часткового задоволення вказаного клопотання у частині скасування арешту на наступне майно: трудовий договір №35 від 29.11.2024, укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» та ОСОБА_9 ; витяг №598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; 2 транспортний засіб марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 318 GDI, д.н.з. НОМЕР_14 , з передачею такого майна на відповідальне зберігання власнику зазначеного майна.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що доказів того що вказаний транспортний засіб був засобом вчинення кримінального правопорушення слідчому судді не надано, проти задоволення клопотання про скасування арешту майна у зазначеній частині не заперечує і сторони кримінального провадження.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності полягає, зокрема, в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В свою чергу обов`язок збирання доказів та доказування покладається виключно на сторони кримінального провадження, а тому, зважаючи на такі основоположні засади кримінального провадження, як змагальність та диспозитивність, слідчий суддя не зобов`язаний витребувати та збирати докази за власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею враховується позицію слідчих органів, які заперечують щодо скасування арешту разом із тим належного обґрунтування підстав для цього не наводить.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішень Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі "Бакланов проти Російської Федерації" та від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування у такому ступеню втручання у право власності заявника, слідчому судді не надано, а накладений арешт, свідчать про порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження заявника у праві його власності та завдань кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання встановлено, що поточні потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права власника автомобіля на цей, а тому, потреба у застосуванні арешту саме щодо вказаного майна - відпала.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному праву власника користуватися своїм майном, а також те, що, стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого виду забезпечення кримінального правадження, як арешт майна, в частині вказаного майна - відпала потреба.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні про скасування арешту на майно, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, з урахуванням заперечень зі сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката про скасування арешту майна в частині що стосується трудового договору №35 від 29.11.2024, укладеного між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» та ОСОБА_9 ; витягу №598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА» та в частині заборони користування транспортного засобу марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 318 GDI, д.н.з. НОМЕР_14 , підлягає до задоволення.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у клопотанні адвокатом не наведено достатньо доказів на підтвердження існування підстав для скасування арешту накладеного на: висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб; витяг з протоколу №32 від 09.10.2024 на 1 арк.; Висновок №346 від 03.10.2024 «Про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», виданий на прізвище ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , ІМЕІНОМЕР_15 , належний гр. ОСОБА_9 ; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , ІМЕІ- НОМЕР_6 , належний гр. ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , ІМЕІ- НОМЕР_8 , належний гр. ОСОБА_11 ; грошові кошти в сумі 1 050 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000 Євро; банківські картки з маркуванням: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Мах», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти у сумі 2 500 доларів США, оскільки вказані речі визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та мають важливе значення для проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, адвокатом не надано доказів на підтвердження його повноважень діяти від імені власників вказаного майна.

Також адвокатом не надано підтвердження того, що грошові кошти та інше майно належать особам в інтересах яких ним ініційовано клопотання.

Таким чином оскільки адвокат у розумінні ч.1 ст. 174 КПК України не може звертатися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на вказане майно, а також ним жодним чином не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя вважає, що в частині клопотання адвоката про скасування арешту майна: яке вилучене 14 березня 2025 року у ході огляду ділянки - зони прикордонного контролю офіційного пункту пропуску «Ужгород» за адресою: вул. Собранецька, 224, м. Ужгород, а саме на висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб, витяг з протоколу № 32 від 09.10.2024 на 1 арк.; висновок № 346 від 03.10.2024 «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», на 1 арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro max, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; мобільний телефон марки РОСО, із сім карткою оператора мобільного зв`язку; а також на майно, яке вилучене 14 березня 2025 року в ході проведення огляду ділянки місцевості що знаходиться поряд з будинком розташованим за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 160, а саме на грошові кошти в сумі 1 050,00 доларів США; грошові кошти в сумі 1 000,00 Євро; банківські картки з маркуванням; дві скретч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без сім-карток), з номерами мобільних телефонів; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Max», у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «8», у чорному полімерному чохлі; грошові кошти в сумі 2 500 доларів США, слід відмовити.

Варто зауважити, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2025 №308/3762/25 року, а саме :

Трудовий договір № 35 від 29.11.2024 укладений між ТОВ «ВІП АВТОБУСИ» та ОСОБА_9 ; витяг № 598 від 29.11.2022 виданий «УКРТРАНСБЕЗПЕКА»; транспортний засіб марки MERCEDES BENZ SPRINTER 318 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1