Справа № 463/6731/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2119/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 липня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання 21 липня 2025 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 18 вересня 2025 року включно.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що слідчим суддею, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 , не було враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання, проходить службу у ЗСУ, має на утриманні двох малолітніх дітей віком 13-и та 1-го року, не перебуває на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері, не переховувався від органу досудового розслідування та суду, а також, жодними доказами не доведено, що він впливатиме на інших підозрюваних та учасників процесу, або вчинятиме кримінальні правопорушення, знищуватиме чи переховуватиме речові докази.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, або визначити заставу у розмірі, який відповідає тяжкості даного правопорушення визначеного законом.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обгрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачениого ч.3 ст.286-1 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років і у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, у відповіності до положень ст. 75 КК України, йому може бути призначено покарання без можливості звільнення від відбування такого; ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Покликання апелянта на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця проживання, проходження ним служби у ЗСУ, та те, що у підозрюваного на утриманні двоє малолітніх дітей віком 13-и та 1-го року, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак така не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя,при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, та саме такий запобіжний захід, зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, або у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, є непереконливими.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 липня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), тобто до 18 вересня 2025 року включно без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4