Справа № 751/8710/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/431/25
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0003084 від 17.08.2023 за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2025 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з професійно-технічною освітою, студента Чернігівського інституту інформації, бізнесу і права, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого вантажником в ТОВ «АТБ-Маркет»,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України,

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання: - за ч.1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; - за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно до відбування призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України визначено звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ч. 1, 3 ст. 76 КК України обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку визначено обраховувати з 25 лютого 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зарахувати попереднє ув`язнення з 17.08.2023 року по 19.08.2023 року.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у сумі 4 780 грн.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, у невстановлений час, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, придбав у невстановленої особи психотропну речовину амфетамін, частину якої зберігав в квартирі за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де розфасував за допомогою металевої ложки в 15 полімерних згортків, які в подальшому 17.08.2023 близько 12:00 збув у вигляді «закладки» на ділянці місцевості, що біля будинку № 16 по пров. Костромському в м. Чернігові, а частину залишив зберігати в квартирі за місцем мешкання, з метою подальшого збуту.

17.08.2023 працівниками поліції, в період часу з 22:27 по 22:51 проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що неподалік будинку № 16 по пров. Костромський в м. Чернігові, в ході якого виявлено та вилучено з кущів згорток, в якому знаходились 3 полімерні пакетики з 15 полімерними згортками з речовиною, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9127-НЗПРАП від 18.09.2023 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфетамін-основу 2,586 г, яку ОСОБА_7 незаконно збув шляхом розкладання «закладки».

Також, в період часу з 23:13 17.08.2023 по 00:16 18.08.2023 працівниками поліції в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 полімерний пакетик з речовиною та металеву ложку з нашаруваннями речовини, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9128-НЗПРАП від 18.09.2023 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфетамін основу 4,1962 г, яку останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Загальна маса вилученої в ОСОБА_7 психотропної речовини амфетамін становить 6,7822 г, що є великим розміром.

Також, ОСОБА_7 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, у невстановлений час, використовуючи всесвітню мережу Інтернет придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, частину якого зберігав в квартирі за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а частину 17.08.2023, близько 19:00 забрав у вигляді «закладки» на ділянці місцевості, що неподалік будинку № 114 по вул. Любецькій в м. Чернігові та незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

17.08.2023 працівниками поліції, о 19:00 на ділянці місцевості, що неподалік будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 114 затримано ОСОБА_7 , у якого під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено два полімерних пакети з речовиною рослинного походження, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9047-НЗПРАП від 18.08.2023 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 81,486 г.

В подальшому, в період часу з 23:13 17.08.2023 по 00:16 18.08.2023 працівниками поліції в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 полімерний пакетик з речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/9126-НЗПРАП від 30.08.2023 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Загальна маса вилученого у ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу становить 83,396 г, який останній придбав та незаконно зберігав без мети збуту.

Не погодившись з вироком суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини, просить дослідити обвинувальний акт, характеризуючі дані про особу обвинуваченого та вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченого внаслідок м`якості.

Виключивши обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 згідно з обвинуваченням, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, яке вказано в обвинувальному акті та призначити покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання перебування ОСОБА_7 під вартою під час досудового розслідування з 17.08.2023 до 19.08.2023.

В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання на підставі ст. 69 КК України, врахував наявність двох обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної притягувався один раз, у 2023 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, навчається на 4 курсі Чернігівського інституту інформації бізнесу і права на денній формі навчання, працевлаштувався з 03.05.2024, має зареєстроване місце проживання, за яким скарг на нього не надходило, відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я, те, що він доставлявся до кабінету медичних оглядів в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ, виписка від 27.12.2021 та від 10.11.2022, де встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, гостра інтоксикація неускладнена, добровільно звернувся до медичного закладу та пройшов стаціонарне лікування (стан відміни), проживає з дідусем похилого віку, який є особою з інвалідністю ІІ групи та за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги. І такі обставини судом визнані як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Усі ці обставини суд врахував і при вирішення питання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України. Прокурор вважає, що судом не в повній мірі враховано складна наркологічна ситуація, що склалася у країні, дії обвинуваченого могли призвести до тяжких наслідків для життя і здоров`я громадян і були припинені вони не з волі обвинуваченого, а внаслідок розкриття злочину працівниками правоохоронних органів, вказує, що суд помилково залишив поза увагою вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 , спрямованого на розповсюдження у суспільстві психотропних речовин, що свідчить про антисоціальну поведінку та його небезпечність для суспільства.

Вказує, що обвинувачений доставлявся до кабінету медичних оглядів ЧОПНЛ задовго до вчинення інкримінованих його кримінальних правопорушень, тобто вчиняв незаконні дії з обігом наркотичних засобів однак належних висновків не зробив та продовжив незаконну діяльність, при цьому вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України заперечував, зазначаючи, що зберігав психотропні речовини у кущі для власного вживання і не мав на меті їх збувати, тобто не сприяв розкриттю цього злочину, тому вважає, що судом не правильно застосовано закон про кримінальну відповідальність: ч. 1 ст. 66 КК України та визнано пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння, що робить неможливим застосовування положень ст. 69 КК України за однієї пом`якшуючої покарання обставини.

Так само вважає невмотивованим належним чином звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, який послався на усі перелічені обставини, які в тому числі врахував при застосуванні положень ст. 69 КК України, а посилання на додаткові обставини здійснення збуту один раз відбулося через припинення діяльності працівниками правоохоронних органів, а дані про вік та заняття спортом є даними про особу, що також було враховано. А враховуючи умисний характер дій та корисливий мотив, вважає необхідним призначити і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували доводам апеляційної скарги прокурора, просили врахувати як підстави для застосування положень ст. 75 КК України те, що обвинувачений працює, доглядає за дідусем, який є особою з інвалідністю ІІ групи та людиною похилого віку, мати обвинуваченого перебуває за кодоном.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів

установила:

ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, у невстановлений час, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, придбав у невстановленої особи психотропну речовину амфетамін, частину якої зберігав в квартирі за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де розфасував за допомогою металевої ложки в 15 полімерних згортків, які в подальшому 17.08.2023 близько 12:00 збув у вигляді «закладки» на ділянці місцевості, що біля будинку № 16 по пров. Костромському в м. Чернігові, а частину залишив зберігати в квартирі за місцем мешкання, з метою подальшого збуту.

17.08.2023 працівниками поліції, в період часу з 22:27 по 22:51 проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що неподалік будинку № 16 по пров. Костромський в м. Чернігові, в ході якого виявлено та вилучено з кущів згорток, в якому знаходились 3 полімерні пакетики з 15 полімерними згортками з речовиною, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9127-НЗПРАП від 18.09.2023 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфетамін-основу 2,586 г, яку ОСОБА_7 незаконно збув шляхом розкладання «закладки».

Також, в період часу з 23:13 17.08.2023 по 00:16 18.08.2023 працівниками поліції в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 полімерний пакетик з речовиною та металеву ложку з нашаруваннями речовини, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9128-НЗПРАП від 18.09.2023 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфетамін основу 4,1962 г, яку останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Загальна маса вилученої в ОСОБА_7 психотропної речовини амфетамін становить 6,7822 г, що є великим розміром.

Також, ОСОБА_7 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, у невстановлений час, використовуючи всесвітню мережу Інтернет придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, частину якого зберігав в квартирі за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а частину 17.08.2023, близько 19:00 забрав у вигляді «закладки» на ділянці місцевості, що неподалік будинку № 114 по вул. Любецькій в м. Чернігові та незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

17.08.2023 працівниками поліції, о 19:00 на ділянці місцевості, що неподалік будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 114 затримано ОСОБА_7 , у якого під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено два полімерних пакети з речовиною рослинного походження, яка відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/9047-НЗПРАП від 18.08.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 81,486 г.

В подальшому, в період часу з 23:13 17.08.2023 по 00:16 18.08.2023 працівниками поліції в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 полімерний пакетик з речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/9126-НЗПРАП від 30.08.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Загальна маса вилученого у ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу становить 83,396 г, який останній придбав та незаконно зберігав без мети збуту.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, установлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, його дії вірно кваліфіковані судом як незаконне придбання та зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах та незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Однак, враховуючи висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформований у постанові від 24.02.2025 (справа №552/4770/19) щодо застосування ст. 5 КК України, стосовно змін, внесених постановою КМУ від 24.05.2024 № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 № 770, визнавши, що такі не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії у часі, то судом безпідставно виключено із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за ч. 1 ст. 309 КК України посилання на придбання та зберігання ОСОБА_7 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, вказавши при цьому, «наркотичний засіб, обіг якого обмежено». При цьому колегія суддів зважає, що вказані обставини не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Аналізуючи доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та безпідставного призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 та ст. 75 КК України, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень наведених у постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні ОСОБА_7 покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують.

Зі змісту вироку вбачається, що обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд обґрунтовано визнав щире каяття обвинуваченого та сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Твердження прокурора про відсутність в діях ОСОБА_7 такої пом`якшуючої обставини як активне сприяння у розкритті злочину, не заслуговує на увагу, так як її наявність підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема поведінкою обвинуваченого, який, хоча і був викритий працівниками правоохоронного органу, однак добровільно розповів обставини, за яких вчинив злочин, указував на місця зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, не заперечував причетності до вчиненого, видав телефон для огляду, розблокувавши, що судом вірно розцінено як сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Окрім іншого, визнання зазначеної обставини як пом`якшуючої, не суперечить вимогам ст. 66 КК України.

Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, за ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином, та за ч. 2 ст. 307 КК України тяжким злочином, вперше притягається до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності притягувався однин раз у 2023 році за ч. 1 ст. 44 КУпАП, навчається у ВУЗі на денній формі навчання, працює, має зареєстроване місце мешкання, за яким скарг не надходило, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, якими обґрунтовано визнав визнання обвинуваченим вини та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність обставин що обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але доставлявся до кабінету медичних оглядів в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ у 2021 та 2022 роках, де було встановлено ДЗ: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Гостра інтоксикація неускладнена, добровільно звернувся до медичного закладу та знаходився на стаціонарному лікуванні в ЧОПНЛ в період з 23.08.2023 по 03.09.2023, відсутність нерухомого та рухомого майна у власності, а також те, що зареєстрований та проживаючий з дідусем похилого віку, який є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує сторонньої допомоги та визнав за можливе призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді обмеження волі у межах санкції цієї статті, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом призначення основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З огляду на ці положення закону суд при призначенні покарання повинен ураховувати не тільки санкції статті Особливої частини КК України, а й ті норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, підстави та умови звільнення від покарання, в тому числі й тих положень, що передбачені ст. 69 КК України.

Тобто суд, при встановленні і визнанні декількох пом`якшуючих особі покарання обставин, повинен співставити їх кількісну та якісну характеристики, як таких, що досить істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з індивідуальних особливостей конкретного провадження, та перебувають в такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність переходу до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як убачається зі змісту вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції з дотриманням зазначених вимог закону врахував наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Також врахував суд і дані про особу, зазначені вище, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, застосувавши положення ч. 1 ст. 69 КК України, тому доводи прокурора щодо безпідставності застосування ст. 69 КК України є необґрунтованими та в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, при вирішенні питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суду потрібно належним чином дослідити і оцінити всі обставини, які мають значення для справи. Суд має обґрунтувати виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак, підстав для застосування ст. 75 КК України судом при призначенні покарання не зазначено та не вмотивовано, чому він вважає за можливе досягнення мети виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Це узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.04.2021 у справі № 352/1627/18, у постанові від 07.10.2021 у справі № 753/24347/18, де зазначено, що врахування судами одних і тих же обставин справи як таких, що дають підстави для одночасного застосування до засудженого положень ст. 69 КК України і призначити йому покарання, нижчого від найнижчої межі санкції статті, так і положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, є недостатнім. Одночасне застосування двох різних інститутів, пов`язаних із пом`якшенням покарання та звільненням особи від його відбування за вчинення особливо тяжкого злочину, має мати для цього вагомі підстави.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через його м`якість або через суворість.

У відповідності до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Призначаючи нове покарання ОСОБА_7 , колегія суддів ураховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами, наявність у діях ОСОБА_7 корисливого мотиву, конкретні обставини скоєних кримінальних правопорушень, великий розмір вилучених у нього психотропних речовин, а також те, що його протиправна діяльність була припинена після викриття працівниками правоохоронних органів, що з огляду на встановлені обставини, з великою ймовірністю вказує на те, що за умови не викриття, могла бути продовжена обвинуваченим.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, і таким, що не відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через його м`якість, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 409, 418, 420, ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання скасувати у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання та постановити новий вирок.

ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно до відбування призначити покарання у виді позбавлення волі 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 17.08.2023 року по 19.08.2023 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4