Провадження № 1-кп/344/1122/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, раніше судимого 07 грудня 2023 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна, на даний час утримується ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст. 111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст. 258-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 вчинив державну зраду, а саме діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; державну зраду, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; добровільну участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також вчинив участь в терористичній організації.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_8 , будучи прихильником збройної агресії російської федерації проти України та терористичної організації «лнр», підтримуючи їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту.

У вересні 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Алчевську Луганської області, погодився на пропозицію невстановлених представників терористичної організації т. зв. «ЛНР» на прийняття участі у діяльності такої організації та добровільно вступив (підписав контракт на проходження військової служби) до незаконного збройного формування терористичної організації т. зв. «лнр» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на посаду «стрільця водія» окремої роти розвідки, узявши до виконання визначені йому в т. зв. «ЛНР» функції щодо вчинення збройного опору силам АТО/ООС, отримав від невстановлених співучасників НЗФ т. зв. «лнр» для застосування за функціональним призначенням стрілецьку вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова АК-74 та боєприпаси до нього, а також військову форму зі знаками розрізнення, тим самим, учиняв умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

У 2017 році ОСОБА_8 підписав другий контракт на посаду «водія-стрільця» в незаконному збройному формуванні терористичної організації «лнр» в «9 роту 3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 ОМБ НМ ЛНР» (місце постійної дислокації: військове містечко по АДРЕСА_2 ). У 2018 році ОСОБА_8 розірвав контракт.

У подальшому в 2018 році ОСОБА_8 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Брянка, добровільно повторно вступив до лав (підписав контракт на проходження військової служби) не передбаченого законом збройного формування «НМ ЛНР» окупаційної адміністрації рф на посаду «водій» «взводу забезпечення НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_1 ОМБ НМ ЛНР» (місце постійної дислокації школа № 1, АДРЕСА_3 ), узявши до виконання визначені йому в т. зв. «ЛНР» функції щодо вчинення збройного опору силам АТО/ООС (комплексу військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, направлених на деокупацію тимчасово окупованої території Луганської області та боротьбу з тероризмом) - залученим до неї підрозділам Збройних Сил та правоохоронних органів України, й з метою учинення збройного опору силам АТО/ООС (недопущення їх входження на тимчасово окуповану територію Луганської області та її деокупації) отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників НЗФ т. зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ для застосування за функціональним призначенням стрілецьку вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова АК-74 та боєприпаси до нього, форму військового зразка зі знаками розрізнення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в 2020 році ОСОБА_8 , повторно, досягши попередньої змови з іншими особами, добровільно вступив до лав (підписав контракт на проходження військової служби) не передбаченого законом збройного формування «НМ ЛНР» окупаційної адміністрації рф на посаду «навідника танку Т-72» «1 роти танкового батальйону НОМЕР_1 ОМБ НМ ЛНР» (місце постійної дислокації АДРЕСА_2 , військова частина по АДРЕСА_2 ), узявши до виконання визначені йому в т. зв. «ЛНР» функції щодо вчинення збройного опору силам АТО/ООС - залученим до неї підрозділам Збройних Сил та правоохоронних органів України, й з метою вчинення збройного опору силам АТО/ООС (недопущення їх входження на тимчасово окуповану територію Луганської області та її деокупації) отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників НЗФ т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації рф для застосування за функціональним призначенням стрілецьку вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова АКСУ-74 та боєприпаси до нього, форму військового зразка зі знаками розрізнення.

За таких обставин, ОСОБА_8 , умисно перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, тим самим, систематично учиняв умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, здійснюючи підривну діяльність проти України, вчинив державну зраду.

ОСОБА_8 , будучи прихильником збройної агресії російської федерації проти України та терористичної організації «лнр», підтримуючи їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в 2020 році (більш точний час встановити не виявилось можливим) добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування «4 ОМБ НМ ЛНР» (місце постійної дислокації м. Алчевськ, військова частина по вул. Ленінградській) на посаду «навідника танку Т-72» «1 роти танкового батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке було задіяне у повномасштабній агресії рф проти України з 24.02.2022.

Перебуваючи у зазначеному підрозділі, у Бахмутському районі Донецької області ОСОБА_9 з 24.02.2022 активно приймав безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України та інших військових формувань України.

06 липня 2023 року, перебуваючи у лавах НЗФ поблизу с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_8 був виявлений та взятий в полон військовослужбовцями ЗС України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що перебуваючи в Луганській області, на тимчасово окупованій території, підписав контракт на проходження військової служби. Приймав участь у бойових діях на різних ділянках фронту, за що отримував заробітну плату, а 06 липня 2023 року був взятий в полон. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати. Він зрозумів хибність своїх дій.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, та за ч.7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_8 .

Обставиною, яка відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, дані про особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, те, що ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень раніше не судимий, на момент розгляду кримінального провадження засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року за ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років без конфіскації майна, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а також вчинення злочину з використанням умов воєнного стану як обставину, що обтяжує покарання (крім ст.111 КК України).

За таких обставин справи, суд, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.111 КК України - позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, за ч.2 ст.111 КК України позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, за ч.7 ст.111-1 КК України позбавлення волі на строк 13 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років та з конфіскацією майна, за ч.1 ст.258-3 КК України - позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, за сукупністю кримінальних правопорушень позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією майна, та зарахувати у строк відбуття покарання частину відбутого покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року, суд вважає, що покарання ОСОБА_8 слід призначити в межах санкцій ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.1 ст.258-3 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та в межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна.

Вказане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року за ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років без конфіскації майна. ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3 КК України, вчинив до постановлення попереднього вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року. Тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, ч.6 ст. 615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.111 КК України - позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.2 ст.111 КК України - позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.7 ст.111-1 КК України - позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст.258-3 КК України - позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року, у виді позбавлення волі на строк десять років без конфіскації майна, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши частину відбутого покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року, тобто з 08 січня 2024 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя: ОСОБА_10

Судді: ОСОБА_11

ОСОБА_12