ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036 від 29.06.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, який є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого - ОСОБА_10 , захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 з 17.08.2005 року зареєструвався у встановленому законом порядку як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності - пасажирські перевезення.

09.06.2016 при реалізації своєї господарської діяльності ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу 1/2 частини будівель та споруд посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу: ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі під № 2127, придбав у Публічного акціонерного товариства «ШВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» (), а саме: літ. А-1-майстерня, загальною площею 433,9 кв.м, гараж, загальною площею 250,4 кв.м, літ.В-1-ЦМС, загальною площею кв.м, літ.Д-1 гараж, загальною площею 151,2 кв.м, №1-6, І-споруди. Відповідно до Інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, загальна а вищевказаних об`єктів складає 977,7 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, після підписання вищевказаного договору, більш точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_5 при облаштуванні майданчика для ремонту транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, № 9/20, виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності в межах огородженої залізобетонним парканом території.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел та знаходячись за вищевказаною адресою, у невстановлений день та час, ОСОБА_5 у власних цілях для ведення фінансово-господарської діяльності по ремонту пасажирського транспорту, з метою особистого збагачення, діючи умисно, будучи обізнаним про відсутність права власності, а також договору оренди земельної ділянки без кадастрового номеру, яка знаходиться між земельними ділянками з кадастровими номерами 210100000:04:018:0199, :04:018:0008, :04:018:0154, в порушення вимог ст.ст. 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, знаючи про відсутність відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та будь-якого правочину щодо неї, встановив металеві розпашні ворота з метою контролю проходу громадян і проїзду транспортних засобів на огороджену залізобетонним парканом земельну ділянку, та у жовтні 2021 року повісив навісний замок на металеві розпашні ворота, тим самим остаточно самовільно зайняв земельну ділянку, чим унеможливив безперешкодний доступ громадян до земельної ділянки загального користування та почав використовувати земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,4468 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з жовтня 2021 року по теперішній час, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення під час здійснення своєї господарської діяльності, шляхом встановлення навісного замка на встановлені розпашні ворота самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,4468 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим завдав інтересам територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради матеріальну шкоду в сумі 955 544 грн. 02 коп., чим завдав значної шкоди.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки, якими завдано значної шкоди її власнику, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 провину не визнав, повідомив суду, що займається підприємницькою діяльністю, нерегулярними перевезеннями. У 2016 році придбав за договором купівлі-продажу виробничий бокс для здійснення господарської діяльності за адресою - АДРЕСА_2 . Приміщення використовується для обслуговування автотранспорту. На момент придбання територія була огороджена старим бетонним парканом і металевими воротами, після чого ОСОБА_5 нічого не змінював.

Неодноразово працівники ДМР та поліції приходили за вищезазначеною адресою і без перешкод заходили на територію і здійснювали огляд земельної ділянки. Ворота ОСОБА_5 не зачиняє і на територію завжди є вільний доступ. ОСОБА_5 повідомив, що йому невідомо чому ворота на момент огляду були зачинені, він ворота ніколи не зачиняв. Також ОСОБА_5 зазначив у суді, що неодноразово звертався до ДМР з метою оформлення документів на використання земельною ділянкою, яка знаходиться у комунальній власності громади міста Дніпра, але у 2021 році йому відмовили в укладанні договору оренди.

Незважаючи на невизнання своєї провини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, його винність підтверджується дослідженими доказами у кримінальному провадженні.

Так, представник потерпілого ОСОБА_10 суду повідомив, що працює на посаді головного спеціаліста правового забезпечення Дніпровської міської ради, яка визнана потерпілим у даному кримінальному провадженні стосовно самовільного зайняття земельної ділянки по АДРЕСА_2 . У 2021 році робочою групою, яка складалась з представників Дніпровської міської ради проводились заходи щодо самоврядного контролю за дотриманням законодавства щодо законності підстав володіння або користування певними земельними ділянками і було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстровано право власності на нерухоме майно, але будь-якого рішення ДМР щодо передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , у власність або користування не приймалося, договір оренди також не укладався. Робоча група намагалася провести обстеження земельної ділянки, але доступ до неї був обмежений, тому лише візуально був здійснений огляд земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на підставі чого був складений акт робочою групою та у подальшому Департамент по роботі з активами звернувся до правоохоронних органів. Зазначена земельна ділянка знаходиться в комунальній власності, кадастрового номеру дана земельна ділянка не має, технічна документація не розроблялась. Цивільний позов до ОСОБА_5 заявлено в порядку цивільного судочинства.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що є головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок департаменту по роботі з активами ДМР, у вересні 2021 році виїжджав на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , де встановили, що земельній ділянці знаходяться бокси та гаражі, які використовуються для стоянки та обслуговування автомобілів. На територію земельної ділянки зайшов через ворота, які були відчинені, де побачив, що певна територія земельної ділянка використовується, деяка частина поросла чагарником і була залита мастилами, у подальшому склали акт і повідомили до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що на підставі рішення ДМР проводили заходи самоврядного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства на території м. Дніпра земельних ділянок комунальної форми власності, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Перевірка проводилась, як на місцевості посадовими особами органами місцевого самоврядування, так ОСОБА_15 після того як надійшли матеріали з фото і відеофіксацією до відділу та враховуючи відкриті реєстри склали акт, де зазначили, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 є земельною ділянкою комунальної форми власності, земельна ділянка не надана в оренду ні фізичним, ні юридичним особам, на якій розташовані будівлі та споруди, право власності на які належить ОСОБА_5 , доступ до земельної ділянки обмежений.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що здійснював огляд земельної ділянки у АДРЕСА_2 , здійснив обмір земельної ділянки та підготував технічну документацію з інвентаризацією земель, на момент огляду кадастровий номер земельній ділянці не був присвоєний. Технічну документацію розробляв на підставі заяви органів Національної поліції, згідно закону маю право розробляти документацію на підставі заяви власника або користувача земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що у 2021 році його знайомий запропонував працевлаштуватися автослюсарем, повідомив, що необхідно приїхати за адресою: АДРЕСА_2 і приїхавши за вищезазначеною адресою, побачив, що навколо бетонний паркан, за парканом стояли автомобілі та знаходились бокси, підійшовши до воріт ОСОБА_17 побачив, що вони зачинені. До нього підійшов незнайомий чоловік і повідомив, що працевлаштуватись немає можливості. Земельна ділянка була огороджена бетонним парканом, на території знаходились гаражні приміщення.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що у 2021 році їхав на велосипеді по вулиці Байкальська у м. Дніпро,з метою здати металобрухт. Його знайомі повідомили, що на АДРЕСА_2 приймають металобрухт. Прибувши за вказаною адресою, побачив огородження території у вигляді воріт, рух автотранспорту, гаражні приміщення.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_19 підтвердила висновок експертного дослідження №5/02/23 в повному обсязі та пояснила, що їй були надані матеріали кримінального провадження, з яких було взято вихідні дані на дослідження. При виконанні експертизи земельна ділянка бралася як несформована, площа земельної ділянки була взята з технічної документації, зробленої ФОП ОСОБА_20 , збитки прораховано станом на 2022 рік, коли проводився огляд земельної ділянки.

Окрім показів свідків, експерта, винність обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується письмовими доказами долученими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:

- листом Дніпровської міської ради з додатком до нього, згідно якого актом робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра по роботі з активами ДМР №09/21/101 від 13.09.2021 року, згідно якого при перевірці об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: літ А-1-майстерня, загальною площею 433.9 кв.м, літ. Б-1-гараж, загальною площею 250,4 кв.м, літ. В-1-ЦМС, загальною площею 142,2 кв.м, літ. Д.-1-гараж загальною площею 151,2 кв.м, №1-6, І-споруди було встановлено, що доступ до земельної ділянки обмежений, на ділянці розташовані каністри з паливно-мастильними матеріалами, частина мастила та інших речовин знаходяться на поверхні ґрунту, відсутні документи, що посвідчують право на користування земельною ділянкою, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (або свідоцтва про право власності) чи договори оренди землі;

- відповіддю КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" ДМР від 11.07.2022 року станом на 31.12.2012, в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 9/20 містяться відомості про право колективної власності на будівлю виробничих майстерень літ. А-1 загальною площею 434,1 кв.м. за відкритим акціонерним товариством "Південтеплоенергомонтаж" на підставі Наказу № 1472 від 23.11.1998р. та Пепеліку нерухомого майна переданого у власність ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" за станом на 01.01.1994р. Регіонального відділення фонду держмана України по м. Київу, зареєстровано КП "ДМБТІ" ДМР та записано в реєстрову книгу № 43ЮН за реєстровим № 2092-131;

- протоколом огляду від 17.08.2022 року з фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто земельну ділянку без кадастрового номеру за адресою: АДРЕСА_2 , яка огороджена парканом та доступу на територію не має;

- відповіддю Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 19.08.2022 року, згідно якої співробітниками департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 16.08.2022 було здійснено вихід для огляду земельної ділянки по АДРЕСА_2 , але працівників не було допущено на територію земельної ділянки комунальної власності. На земельній ділянці розташовано будівлі невизначеного призначення та господарські споруди, частина земельної ділянки використовується як автостоянка, земельна ділянка по периметру огороджена парканом та має декілька виїздів (земельна ділянка не сформована та не має кадастрового номеру);

- протоколом огляду від 26.09.2022 року з флеш накопичувачем та фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто земельну ділянку без кадастрового номеру за адресою: АДРЕСА_2 , яка огороджена бетонним забором, в`їзд на територію здійснюється через металеві ворота синього кольору;

- відповіддю Дніпровської міської ради від 22.11.2022 року, згідно якої за результатами пошуку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , у системі не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між Дніпровською міською радою та фізичною або юридичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Щодо надання Дніпровською міською радою чи її виконавчими органами дозволу на початок будівельних робіт ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , інформуємо, що згідно з даними реєстру будівельної діяльності відомості стосовно реєстрації дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених об`єктів будівництва (декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні.

- листом Державної податкової служби України ГУ ДПС в Дніпропетровській області від 24.08.2022 року, згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 09.06.2016 року придбав у власність нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 977,7 кв. Право власності/користування на зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 не оформлено;

- відповіддю Дніпровської міської ради від 21.09.2022 року, згідно якої ОСОБА_5 25 липня 2022 року подав клопотання щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду предмету від 24.04.2023 року, згідно якого було оглянуто флеш носій "Apacer " 16GB, на якому виявлено відеофайли з камер відео спостереження;

- речовими доказами визнаними по кримінальному провадженню.

Згідно висновку експерта з питань землеустрою №5/02/23 від 23.02.2023 року розмір збитків (шкоди), завданих самовільним зайняттям земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка знаходиться між земельними ділянками з кадастровими номерами :04:018:0199, :04:018:0008, :04:018:0154 загальною площею

0,4468 га, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 державі, становить 955 544,02 грн (дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок чотири грн. 02 коп.) станом на 2022 рік.

В ході судового розгляду кримінального провадження, стороною захисту був наданий висновок судової будівельно-технічної експертизи №1404-07 від 24.04.2023, згідно якого будівлі та споруди: літ. А-1-майстерня загальною площею 433,9 м2, літ. Б-1-гараж загальною площею 250,4 м2, літ. В-1-ЦМС загальною площею 142,2 м2, літ. Д-1-гараж загальною площею 151,2 м2, літ. №1-ворота, літ.№2-огорожа, літ. №3-огорожа, літ. №4-ворота, літ. №5-хвіртка знесена, літ. №6-огорожа знесена, літ.І-замощення, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідають матеріалам технічної інвентаризації станом на 23.05.1998, наданих листом комунального підприємства "Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради від 14.07.2023 №7149 "Про надання інформації гр. ОСОБА_5 " та матеріалам договорів купівлі-продажу 1/2 частини будівель та споруд від 09.06.2016 зареєстрованих в реєстрі за №2124, 32127, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . Споруди літ. №5-хвіртка і літ. №6-огорожа знесені і на їх місці збудована нова огорожа суміжним власником по межі земельних ділянок.

Розміщення будівель та споруд: літ. А-1- майстерня загальною площею 433,9 м2, літ. Б-1-гараж загальною площею 250,4 м2, літ. В-1-ЦМС загальною площею 142,2 м2, літ. Д-1-гараж загальною площею 151,2 м2, №1-6, І-споруди, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , стале і відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , яка відображена у матеріалах технічної інвентаризації станом на 23.05.1998, наданих листом комунального підприємства "Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради від 14.07.2023 №7149 "Про надання інформації гр. ОСОБА_5 ", матеріалах Технічного паспорту на виробничий будинок БУДІВЛІ ТА СПОРУДИ №9/20 вул. Байкальська м. Дніпропетровськ від 04.04.2016, виготовлених ТОВ "Архрозвиток", матеріалах Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель ділянки по фактичному розміщенню по АДРЕСА_2 , складених інженером-землевпорядником ОСОБА_16 є однією земельною ділянкою.

Порушень меж або накладання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , із іншими земельними ділянками не встановлено.

Земельні сервітути (охоронні зони відповідних комунальних або інших мереж) на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 не встановлені.

Суд, безпосередньо дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, доводи захисника-адвоката ОСОБА_11 в частині визнання недопустимими доказами, які були надані стороною обвинувачення, вважає необґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, слід виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті (правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.10.2019 р. в справі № 639/8329/14-к, від 01.12.2021 р. у справі № 501/740/18).

Є безпідставними доводи сторони захисту щодо визнання неналежними і недопустимими доказами - копії Акту № 09/21/101 від 13.09.2021 року робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та доданих до нього копій матеріалів фотозйомки,на підставі якого було проведено експертизу з питань землеустрою від 23.02.2023 року, копії листів Дніпровської міської ради, оскільки доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку передбаченому КПК України, при цьому враховується законність джерела, спосіб отримання доказів.

Висновок експерта в свою чергу є законним процесуальним джерелом доказів, який складено у відповідності із ст.ст. 101-102 КПК України.

Відповідно висновку з питань землеустрою №5/02/23 від 23.02.2023 року, зазначена експертиза була проведена на підставі постанови слідчого в кримінальному провадженні ОСОБА_21 та в ході проведення зазначеної експертизи експерту було надано матеріали кримінального провадження №0001036, та після дослідження матеріалів експертом було визначено розмір завданих збитків самовільним зайняттям земельної ділянки по вул. Байкальська, 9/20 у м. Дніпро, а тому вищезазначений висновок є належним та допустимим доказом та складений у відповідності до вимог ст.ст.101-102 КПК України.

Клопотання захисникав частині визнання недопустимими і неналежними доказами копії листів Дніпровської міської ради від 14.11.2022 року №2/13-242, від 18.11.2022 року, від 21.11.2022 року, від 22.11.2022 року №4/9-537 містить лише його незгоду з прийнятими рішеннями Дніпровською міською радою, і зазначені документи не містить ознак неналежності та недопустимості.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_11 про визнання недопустимими протоколу огляду від 17.08.2022 року з додатками та протоколу огляду від 26.09.2022 року з додатками, не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані протоколи були складені за результатами проведення відповідних слідчих дій, складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Протокол огляду є окремим доказом, а фотознімки до нього є додатком. При цьому суд оцінював саме фактичні дані які містяться у протоколі. Тому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду. (Наведена правова позиція викладена у Постанові від 07.12.2022 року третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №678/997/21).

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

У судовому засіданні судом у повному обсязі було досліджено усі надані стороною обвинувачення докази та документи та під час цього дослідження судом не встановлено їх очевидну недопустимість.

Окрім того, в судових дебатах прокурор просила визнати неналежним доказом висновок експерта № 1404-07 від 24.07.2023, наданий стороною захисту, оскільки у зазначеному висновку мається зафіксовані твердження щодо знесення огорожі, які будь-яким документом не підтверджуються, а саме: арк. 20, 1.1.1. абз.11, 12 «літ. №5 - хвіртка знесена, побудована нова огорожа суміжним власником, літ. № 6 - огорожа знесена, побудована нова огорожа суміжним власником», таж інформація міститься на арк. 21 - 1.1.4 абз.2. Аналогічне твердження, яке не знайшло своє відображення та підтвердження в дослідницькій частині міститься у висновку при відповіді на питання № 1, що є недопустимим твердженням.

Ця ж невідповідність, тобто зникнення деяких будівель та споруд графічно відображена на арк. 26, таблиця 2, при цьому по технічній документації як 1998 року, так і 2016 року не зазначено щодо наявності та дозволу на встановлення запірних елементів, воріт тощо. Зазначене свідчить про неповноту та поверхневість зробленого висновку.

Згідно висновків Верховного Суду, суд може не взяти до уваги висновок експерта за результатами експертизи, проведеної за ініціативою сторони захисту, якщо з сукупності доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у діях водія вбачається наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, що в даному судовому засіданні судом встановлено, а тому суд не враховує висновок експерта № 1404-07 від 24.07.2023.

Також, надана стороною захисту під час судового розгляду довідка містобудівного кадастру за запитом №22205, замовник ОСОБА_5 , виконавець Головне архітектурно-планувальне управління ДМР є неналежним доказом, оскільки не має будь-яких позначень щодо конкретно розглянутої земельної ділянки, тобто є неконкретною, а лише містить викопіювання з плану зонування без адреси, що не дає можливості стороні обвинувачення та суду прямо підтвердити чи спростувати будь-які дані.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного кримінального проступку і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

До невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений у судовому засіданні дійсно підтвердив, що має у своїй власності виробничий бокс для здійснення господарської діяльності за адресою - АДРЕСА_2 . Обвинувачений у судовому засіданні дійсно підтвердив, що має у свої власності приміщення, яке розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться в комунальній власності, про те не має ані договорів про оренду на зазначену земельну ділянку, ані дозволу на користування зазначену земельну ділянку. Також безпідставними є доводи обвинуваченого щодо відсутності огорожі земельної ділянки,оскільки спростовані протоколом огляду від 17 серпня 2022 року з фото таблицею до нього і повідомленням Дніпровської міської ради від 19.08.2022 року, відповідно до якого працівників ДМР не було допущено на територію земельної ділянки комунальної власності для перевірки використання та стану земельної ділянки. Земельна ділянка, яка не сформована та не має кадастрового номеру, використовується як автостоянка, огороджена по периметру парканом та має декілька виїздів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться кримінального проступку, а також особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу у дохід держави, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в судових дебатах посилалась висновок об`єднаної палати ККС ВСУ у справі №353/999/23 щодо правозастосування положень ст. 49, ч. 3 ст. 197-1 КК України та вказала таке.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, - це триваючий злочин. Склад вказаного кримінального правопорушення є закінченим з початку самовільного зайняття земельної ділянки, і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту припинення або переривання кримінального правопорушення. Днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення триваючого кримінального правопорушення є день припинення або переривання вчинення особою відповідного триваючого суспільно небезпечного діяння.Поняття триваючого кримінального правопорушення вироблено в теорії кримінального права. Проте значення тривалості окремих кримінальних правопорушень, у тому числі для цілей ст. 49 КК, у чинному КК не конкретизовано. Особливими ознаками триваючих кримінальних правопорушень є тривалість, яка полягає у тому, що кримінальне правопорушення може вчинятися протягом достатньо великого проміжку часу, та безперервність, яка характеризується відсутністю розривів, проміжків у вчиненні триваючого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 продовжував користуватися самовільно зайнятою земельною ділянкою, тобто безперервно перебував у злочинному стані.

Позиція прокурора про застосування положення, яка міститься в Постанові ОП ККС ВС від 09 вересня 2024 року, що кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 197-1 КК України є триваючим кримінальним правопорушення у даному випадку є релевантною, оскільки висновки, з моменту самовільного зайняття земельної ділянки, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК, є закінченим і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту, поки не припиняє самовільне посягання на земельну ділянку за своєю волею чи незалежно від неї або зазначені дії цієї особи не набувають статусу легальних (припинення злочину), тобто першим днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідною частиною ст. 197-1 КК є день припинення вчинення особою відповідного триваючого злочинного діяння, а не день, з якого таке діяння досягнуло стадії закінченого злочину, оскільки злочини, передбачені відповідними частинами ст. 197 1 КК мають триваючий характер (правові висновки ТСП ККС ВС, викладені в ухвалі від 22.05.2024 року у справі №353/999/23).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 197-1 КК передбачена кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Самовільне зайняття земельної ділянки з об`єктивної сторони може полягати у протиправному використанні землі у своїх потребах: обробка, удобрення землі, насадження насіння, дерев чи кущів, виконання меліоративних, інших робіт.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. При чому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

Вказане кримінальне правопорушення є кримінальним правопорошунням з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

Речові докази - фрагмент відеозапису на флеш носії, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1