В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження №0000574 від 22 серпня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівна Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тривалий час спільно мешкають у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останній. 15.08.2021 біля 22 години 30 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) у ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, через конфлікт з ОСОБА_7 з метою помсти виник умисел на пошкодження чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , а саме: домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження майна ОСОБА_7 , обравши спосіб пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов в приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де взяв пляшку з нафтопродуктом - бензином. Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, 15.08.2021 біля 22 години 30 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 підійшов до третього від входу до вищезазначеного будинку вікна, облив його нафтопродуктом (бензином), який є легкозаймистою рідиною, тобто використавши таку рідину для підпалювання, та за допомогою запальнички підпалив його. Потім, підійшов до вхідних дверей вищезазначеного будинку, також облив його нафтопродуктом (бензином), який є легкозаймистою рідиною, тобто використавши таку рідину для підпалювання, та за допомогою запальнички підпалив її. В результаті умисних дій ОСОБА_5 виникла пожежа, причиною якої стало внесення у штучно створену горючу загрузку стороннього джерела запалення у вигляді полум`я відкритого вогню з ознаками попередньої підготовки події - застосування інтенсифікатора горіння у вигляді горючої речовини.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, а саме: будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спричинено матеріальну шкоду у вигляді пошкодження дерев`яної рами вікна на суму 206 гривень 25 копійок та дерев`яних вхідних дверей на суму 323 гривні 10 копійок.

Тобто ОСОБА_5 умисно пошкодив чуже майно, вчинене шляхом підпалу, на загальну суму 529 гривень 35 копійок.

Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин:

18 січня 2022 року приблизно о 17 год. 00 хв., точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, у коридорі за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала його співмешканка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаному місці, у зазначений час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, утримуючи обома руками за топорище сокиру, наніс її робочою частиною удар в лобну ділянку голови ОСОБА_7 , спричинивши забійну рану лобної ділянки, яка відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більш 21 дня. Від зазначеного удару остання впала на диван. ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_7 , утримуючи в руках сокиру, наніс її обухом два удари по голові останньої, спричинивши забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_5 , взявши в руки молоток, наніс ним удар по лівій нозі ОСОБА_7 , спричинивши забій м`яких тканин з саднами лівої гомілки, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як від спричинених тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_7 не настала.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, з приводу обвинувачення щодо підпалу будинку пояснив, що він приїхав до дому, але потерпіла ОСОБА_7 та її дочка його не пускали, оскільки були в стані алкогольного сп`яніння. Він зняв марлю з вікна та через вікно побачив, що вони в стані алкогольного сп`яніння. Потім підійшов до дверей, постукав. Йому не відчиняли. Потім повернувся до вікна, налив на підвіконня самогон, щоб показати ОСОБА_8 , що він приніс самогон. Вони (потерпіла ОСОБА_8 та її дочка) не повірили, тому, щоб їх переконати, він підпалив самогон та відразу його загасив. Потім знову пішов до дверям, але йому знову ніхто не відчинив. Після цього він пішов до сусіда та був там до ранку. До дому він потрапив після пожару.

За обвинуваченням у замаху на вбивство свою провину також не визнав, пояснив, що коли він приїхав до дому потерпіла ОСОБА_8 була в стані алкогольного сп`яніння. Він почав готувати їжу, під час чого у них ОСОБА_8 відбулася сварка. Він вдарив її мискою по голові, а ОСОБА_8 штовхнула його на плиту. Після чого він вдарив її по голові та пішов на вулицю рубати дрова. Потім приїхала швидка. Наполягає на тому, що умислу на вбивство ОСОБА_8 у нього не було.

Потерпіла ОСОБА_7 у судові засідання не з`являлася, протягом розгляду кримінального провадження жодним чином не цікавилися його результатами. Згідно з даними Державної прикордонної служби України від 01.07.2025 року ОСОБА_7 виїхала за межі України та перетнула державний кордон з Республікою Польщею, на теперішній час перебуває за межами України. Протягом розгляду кримінального провадження перетинала кордон України кілька разів, проте, перебуваючи в Україні та маючи можливість з`явитися у судове засідання, жодного разу до суду не з`явилася. За таких обставин, з метою недопущення порушення права обвинуваченого на розгляд справи протягом розумного строку, суд вважає за можливе постановити вирок у даній справі без урахування її пояснень та на підстав інших, досліджених у судовому засіданні доказів.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого стосовно пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 194 КК України суд приймає до уваги ту обставину, що сам факт підпалу вікна та дверей будинку обвинуваченим не спростовується, проте в своїх пояснення він наводить мотиви та обставини підпалу, які його виправдовують, що оцінюється судом критично, оскільки пояснення обвинуваченого в цій частині не є логічними та послідовними, та, на думку суду, є спробою ухилитися від кримінальної відповідальності за фактично скоєне діяння, виходячи з наступного.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що вона разом з ОСОБА_10 (сином ОСОБА_11 ) прийшли до ОСОБА_11 до дому (адресу вона не пам`ятає), де побачили, що вікно було підпалено, але не дуже сильно. Біля вікна знаходилася плішка об`ємом 0,5 була з прозорою речовиною. Пляшка була не повна. ОСОБА_12 та її дочка ОСОБА_13 сказали, що підпал зробив ОСОБА_14 , співмешканець ОСОБА_8 . ОСОБА_15 був дома, був розстроєний. З приводу стосунків між обвинуваченим та потерпілою може пояснити, що ОСОБА_16 завжди його сварила ОСОБА_15 , при цьому, вживала нецензурну лайку.

Показання свідка ОСОБА_9 суд визнає правдивими та достовірними, оскільки вони є логічними та послідовними, повністю узгоджуються з іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами та відповідають правилам допустимості показань з чужих слів, передбачених ст. 97 КПК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.08.2021 року з фото таблицею до нього оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 . Біля стіни будинку на землі виявлено пластикову пляшку об`ємом 0,5 л з прозорою речовиною. На третьому вікні будинку відсутня частка скла, на підвіконні та рамі виявлені сліди горіння. На вхідній дерев`яній двері також виявлені сліди горіння.

Актом про пожежу від 15.08.2021 року, складеного головним інспектором відділу профілактичної роботи Краматорського районного управління ГУ ДСНС України в Донецькій області ОСОБА_17 , відповідно до якого 15.08.2021 року о 22.45 год за адресою: АДРЕСА_2 виявлено пожежу, повідомлення про пожежу надійшло від ОСОБА_7 . Звітом про причину виникнення пожежі встановлено, що причиною виникнення пожежі є підпал.

Згідно з висновком експерта № 5037 від 18.11.2021 року з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів наданий на дослідження об`єкт № 1 являє собою нафтопродукт, а саме бензин, про що свідчить наявність у складі комплексу вуглеводів характерних для нафтопродуктів, характер їх розподілу, повний збіг картини хроматографічного розділення об`єкту з картиною хроматографічного розділення «свідка» бензину; надана на дослідження рідина являє собою бензин та відноситься до нафтопродуктів, а саме до легкозаймистих рідин, тобто могла бути використана для підпалювання. Наданий на дослідження об`єкт № 1, відноситься до нафтопродуктів а саме до бензину. Надана на дослідження речовина могла бути використана для підпалювання.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.12.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_7 остання докладно розповіла та показала на місцевості, як 15.08.2021 року ОСОБА_5 здійснив підпал її будинку АДРЕСА_2 . Вказала місце, де він стояв, а саме біля першого вікна з правої сторони будинку. Показала, як ОСОБА_15 через вікно налив невідому речовину та підпалив. Як саме ОСОБА_15 здійснив підпад двері вона не бачила, оскільки знаходилася всередині будинку.

Згідно з висновком судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/105-21/8154-ПТ від 22.12.2021 року на пожежі, яка сталася 15.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 було два незалежних осередків пожежі, які знаходилися з зовнішньої сторони будівлі у нижній частині третього від входу до будинку вікні та на вхідних дверях. Причиною виникнення пожежі є внесення штучно створену горючу загрузку стороннього джерела запалення у вигляді полум`я відкритого вогню з ознаками попередньої підготовки події застосування ітенсифікатора горіння у вигляді горючої рідини.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 899 Матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_7 у зв`язку із пошкодженням її майна, на момент вчинення злочину, тобто на 15.08.2021 з урахуванням зносу та пошкоджень, а саме: дерев`яної рами вікна розміром 112 см х 83 см складає 206,25 гри (двісті шість гривень 25 коп.); дерев`яної вхідної двері розміром 197 см х 82 см, товщиною 4 см складає 323,10 гри (триста двадцять три гривні 10 коп.).

Згідно з висновком експерта № 70/12 судової оціночно - будівельної експертизи ринкова вартість об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 станом на серпень 2021 року становить 53642,00 грн.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2021 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 останній докладно розповів та показав на місцевості яким чином він скоїв дане кримінальне правопорушення вказав на місце, де знаходилася плішка з бензином, показав яким чином він облив бензином будинок та підпалив його, показав, як облив бензином вхідні двері.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд доходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вчинене дане кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині (вбивстві).

Як на докази провини ОСОБА_5 у скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України сторона обвинувачення посилається на:

Показання свідка ОСОБА_18 , яка під час допиту у судовому засіданні пояснила, що вона працювала фельдшером швидкої допомоги, отримала виклик та поїхала в АДРЕСА_2 , номер будинку не пам`ятає. ЇЇ зустріла дочка жінки, яка там проживає, сказала, що у них сварка, співмешканець б`є мати, бігає з сокирою. Вони зайшли в будинок, пройшли першу кімнату, повернули в кімнату направо. Там побачили, що сидить жінка на кріслі, над нею стоїть чоловік, в одній руці тримає сокиру. Вони поздоровалися, якось знайшли спільну мову, заспокоїли його та він вийшов в іншу кімнату, звідки ще кричав, сварився. Вона підійшла до жінки, подивилася травми. На волосистій частині голови була засохла кров, приблизно як сірниковий коробок, смуга. На нозі була незначна травма. Травма на голові була також не значна. Вона почала надавати допомогу, потім приїхали співробітники поліції. Вона пропонувала зробити знімок голови, але жінка відмовилася. Було видно, що жінка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Рану вона обробила хлоргескседином, більш серйозної допомоги жінка не потребувала. Жінка казала, що вони сварилися, ОСОБА_15 її ударив, не сокирою.

Протокол огляду місця події від 18.01.2022 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду поруч з вхідними дверями в будинок виявлено сокиру, на металевій частині якої виявлена речовина бурого кольору. У кімнаті на дивані розташована ковдра та подушки. На наволочці виявлена речовина бурого кольору. Поруч з тумбою з телевізором на підлозі при вході в кімнату виявлено молоток. Під час огляду вилучено сокиру з нашарування речовини бурого кольору, молоток, 2 зрізи тканини з наволочки із нашаруванням речовини бурого кольору.

Протоколом огляду речового доказу від 22 січня 2022 року, відповідно до якого оглянута сокира, яка складається з дерев`яного тримача довжиною 37 см., з пошкодженням (а саме, відсутній шматок дерев`яного тримача, також до дерев`яного тримача приєднана голова сокири, вона 20 см у довжину, покрита корозією, також мається лезо, яке сточене та має тупий край, також мається обух (зворотня сторона леза).

Протокол проведення слідчого експерименту від 22.01.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого остання розповіла та показала на місцевості, як 18.01.2022 року вона перебувала за місцем мешкання в буд. АДРЕСА_2 разом із своєї дочкою ОСОБА_19 . Пиблизно о 16.00 год до дому повернувся ОСОБА_5 в стані сильного алкогольного сп`яніння та поводив себе не адекватно, ображати її нецензурною лайкою та погрожував вбити. Потім ОСОБА_15 вийшов з зали в коридор, через хвилину повернувся, тримаючи в руках сокиру, якою наніс їй 3 удари один удар лезом сокири в ділянку лоба та обухом сокири в праву та ліву частини голови. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впала на диван на спину, а ОСОБА_15 , тримаючи молоток в правій руці наніс один удар в область лівої гомілки, один удар в область лівої стопи.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2022 року за участю свідка ОСОБА_20 , відповідно до якого остання докладено розповіла про обставини вчиненого відносно її матері ОСОБА_7 , а саме, що 18.01.2022 року ОСОБА_20 перебувала за місцем мешкання разом із своєю матір`ю. Приблизно о 16,00 год. до дому повернувся співмешканець матері ОСОБА_5 в стані сильного алкогольного сп`яніння. Далі вона, знаходячись у приміщення спальної кімнати, почула, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відбувається словесний конфлікт. Зайшовши в залу, вона побачила, що ОСОБА_5 тримаючи у правій руці сокиру замахується лезом в область голови її матері, однак вона його відштовхнула. Жуков замахнувся ще раз та наніс один удар сокирою в область лоба.

Висновок судово медичної експертизи № 15, відповідно до якого виявлені у гр. ОСОБА_7 при судово-медичній експертизі забійна рана лобної ділянки відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня; забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, забій м`яких тканин з саднами лівої гомілки відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Данні тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні та конструктивні особливості яких в характері тілесних ушкоджень не відобразились, можливо в зазначений термін. Локалізація та характер виявлених у гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчить про те. що для їх утворення необхідно не меш чотирьох травматичних впливів. Характер виявлених у гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від дії тупих предметів, що могло бути, як від дії одного предмету, так і від дії декількох предметів з аналогічними властивостями.

Висновок судово медичної експертизи № 26, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_7 при судово медичній експертизі забійна рана лобної ділянки відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння термін понад 6, але не більше 21 дня, забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, забій м`яких тканин з саднами лівої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень. Данні тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів можливо у зазначений термін.

Характер виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від дії тупих предметів, тому їх утворення від дії леза сокири малоймовірне, але можливе лише за умови, коли лезо сокири було значно затуплене. Характер виявлених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виключає можливості їх утворення від дії молотка.

Локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_7 не виключають можливість їх утворення при механізмі та обставинах на які вона вказала під час проведення слідчого експерименту від 19.01.2022р. за умови, що удар в лобну ділянку був нанесений не лезом, а іншою частиною сокири, або лезо сокири було значно затуплене.

Локалізація та характер забійної рани лобної ділянки, виявленої у гр. ОСОБА_7 не виключає можливість її утворення при механізмі та обставинах на які вказала свідок ОСОБА_20 під час проведення слідчого експерименту від 19.01.2022р. за умови, що удар в лобну ділянку був нанесений не лезом, а іншою частиною сокири, або лезо сокири було значно затуплене. На механізм утворення інших тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_20 під час проведення слідчого експерименту від 19.01.2022р. не вказала.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, приходить до переконання, що висунуте ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України обвинувачення не підтверджене в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

З наведеної кримінально правової норми слідує, що відсутність хоча б одного з елементів, які входять до складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення унеможливлює його притягнення до кримінально відповідальності.

Злочин, передбачений ст. 115 КК України складається з чотирьох обов`язкових елементів суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони. Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин. Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно з ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

У випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину - остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

На стадії закінченого замаху на вбивство добровільна відмова можлива лише в тих випадках, коли між здійсненим діянням і ймовірним настанням суспільно небезпечних наслідків є певний проміжок часу, у ході якого особа контролює розвиток причинного зв`язку, може втрутитися і перешкодити настанню суспільно небезпечного наслідку. Добровільна відмова у цих випадках можлива лише завдяки активним діям.

Таким чином, для засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 1.,, ч. 1 ст. 115 КК України стороною обвинувачення суду необхідно було надати беззаперечні докази того, що ОСОБА_5 мав прямий умисел на вбивство ОСОБА_7 , але не зміг це зробити через незалежні від нього обставини. Проте, таких доказів суду не надано.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надала показання, що працюючи фельдшером швидкої допомоги була викликана за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , де побачила жінку на кріслі, над якою стоїть чоловік з сокирою, якого вони заспокоїли та він пішов до іншої кімнати. Крім того, свідок показала, що травми у жінки були не значні, їх було достатньо обробити хлоргекседином, більш серйозної допомоги жінка не потребувала.

З висновків судово медичної експертизи № 15 та № 26 слідує, що у ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які потребують для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня. Характер виявлених у гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від дії тупих предметів, тому їх утворення від дії леза сокири малоймовірне, але можливе лише за умови, коли лезо сокири було значно затуплене.

Отже, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_5 умислу на вбивство суд виходить з локалізації та характеру ушкоджень, які були не значні та не потребували більш серйозної медичної допомоги, ніж обробка рани; приймає до уваги, що знаряддя злочину не мало гострого краю, а тому не здатно було заподіяти потерпілій значну шкоду без прикладання зусиль; враховує поведінку обвинуваченого, який припинив свої протиправні дії по відношенню до потерпілої та пішов до іншої кімнати, та доходить до висновку, що ОСОБА_5 не мав умислу на умисне вбивство ОСОБА_7 , що виключає його притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, у справі Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов?язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посилаючись на вищевказану норму основного Закону України, слід зазначити, що вона закріпила в собі п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Звід принципів захисту всіх осіб, що піддаються затриманню або ув`язненню в будь-якій формі презумпцію невинуватості.

Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, який у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі Алене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою, він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, правило презумпції невинуватості означає, що обвинувачений може бути визнаний винним у вчиненні злочину і покараний лише за умови, що його вина буде доведена у передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.

Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріплена в Конституції України відображається у ст. 17 КПК України, яка встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку " вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Згідно з ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно з ст. ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вже зазначалося судом, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, враховуючи вищенаведені висновки суду та на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Оскільки суд дійшов до висновку про необхідність зміни кваліфікації дій обвинуваченого, з формулювання обвинувачення, що визнається судом доведеним, підлягає виключенню посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_7 .

У зв`язку з наведеним формулювання обвинувачення, що визнається судом доведеним під час судового розгляду слід викласти наступним чином:

«18 січня 2022 року приблизно о 17 год. 00 хв., точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, у коридорі за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала його співмешканка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаному місці, у зазначений час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, утримуючи обома руками за топорище сокиру, наніс її робочою частиною удар в лобну ділянку голови ОСОБА_7 , спричинивши забійну рану лобної ділянки, яка відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більш 21 дня. Від зазначеного удару остання впала на диван. ОСОБА_5 , утримуючи в руках сокиру, наніс її обухом два удари по голові останньої, спричинивши забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_5 , взявши в руки молоток, наніс ним удар по лівій нозі ОСОБА_7 , спричинивши забій м`яких тканин з саднами лівої гомілки, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень».

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченими, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку не надходило. Згідно з висновком судово - психіатричної експертизи № 91 ОСОБА_5 в період часу, відповідний інкримінованому діянню, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, не страждав. Виявляє органічний розлад особистості складного генезу. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний до інкримінованого діяння, ОСОБА_5 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждає. Виявляє органічний розлад особистості складного генезу, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги наявність вищенаведених обставини, що обтяжують покарання, дані про характеристику особи обвинуваченого, та доходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінуємих йому статей Особливої частини Кримінального кодексу України, що на думку суду, буде необхідним та достатнім, та таким, що відповідає меті покарання.

Речовими доказами визнано - сокиру з нашарування речовини бурого кольору, молоток,- зимову куртку (дублянку) чорного кольору, кофту сірого кольору, з написом «Sport-ААА», брюки сірого кольору в клітинку, колоші резинові темного кольору, пластмасову пляшку об`ємом 0,5 л в середині якої знаходиться прозора речовина.

Процесуальні витрати на проведення експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів у сумі 6864,40 грн., на проведення судової пожежно - технічної експертизи у сумі 4118, 88 грн. на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На пiдставi ч. 1 ст. 70 КК України, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 72, відповідно до яких в одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волi.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави на балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу 24060300 «Інші надходження» витрати на залучення експерта в розмірі 10983 гривень 28 копійок.

Накладений ухвалою слідчого судді від 21 січня 2022 року арешт на сокиру з нашарування речовини бурого кольору, молоток, 2 зрізи тканини з наволочки із нашаруванням речовини бурого кольору, зимову куртку (дублянку) чорного кольору, кофту сірого кольору з написом «Sport AAA», брюки сірого кольору в клітинку, колоші резинові темного кольору скасувати.

Речові докази:

- пластмасову пляшку об`ємом 0,5 л в середині якої знаходиться прозора речовина, сокиру з нашарування речовини бурого кольору, молоток знищити.

- зимову куртку (дублянку) чорного кольору - яку поміщено до спец, пакету INZ4011461, кофту сірого кольору, з написом «Sport-ААА» - яку поміщено до спец. пакету INZ4011457, брюки сірого кольору в клітинку - які поміщено до спец. пакету INZ4011430, колоші резинові темного кольору, які поміщено до спец, пакету INZ4011431 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1