Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/63/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 121 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої, - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, кримінальне провадження № 0000276 за апеляційними скаргами прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянин України, проживаючий у будинку АДРЕСА_1 , маючий неповну вищу освіту, не працюючий, вважається таким, що раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

Відповідно до ст. 72 КК України, зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2018 до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день переднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 процесуальні витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 25 000 грн 00 коп та в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн 00 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кропивницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000276 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за апеляційними скаргами прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2023 року.

Прокурор відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 звернулась до Кропивницького апеляційного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, а тому відповідно ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_11 навмисно ухиляється від явки до суду без поважних причин, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04.11.2024 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання.

У ході проведення заходів по розшуку ОСОБА_11 встановлено, що розшукуваний без дозволу суду 17.09.2024 перетнув державний кордон України в ПП «Яготин». За наявною інформацією ОСОБА_11 переховується на території Сполучених Штатів Америки або Канади.

Таким чином ОСОБА_11 переховується від суду, затягує розгляд кримінального провадження, перешкоджає кримінальному провадженню, а тому є підставі для застосування запобіжного заходу, зазначеного у п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення клопотання, представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав клопотання та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_11 навмисно ухиляється від явки до суду без поважних причин, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04.11.2024 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання.

У ході проведення заходів по розшуку ОСОБА_11 встановлено, що розшукуваний без дозволу суду 17.09.2024 перетнув державний кордон України в ПП «Яготин». За наявною інформацією ОСОБА_11 переховується на території Сполучених Штатів Америки або Канади.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13.05.2025 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_11 оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином ОСОБА_11 переховується від суду, затягує розгляд кримінального провадження, перешкоджає кримінальному провадженню, а тому є підставі для застосування запобіжного заходу, зазначеного у п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний заходу вигляді тримання під вартою не може бути застосований,окрім якщо раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, беручи до уваги зазначені вище обставини суд вважає доведеними заявлені прокурором ризики, оскільки обвинуваченого оголошено в міжнародний розшук, останній переховується від органу досудового слідства та від суду, а тяжкість діяння в якому він обвинувачується та суворість передбаченого покарання вказує на високий ризик втечі обвинуваченого з метою уникнення покарання, вчинення ним нового злочину, чи незаконного впливу на свідків або потерпілих.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, як Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року так і Конвенцією про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, які є основними міжнародними угодами України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цих Конвенціях, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови суду про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у скоєні злочину, передбачених ч. 2 ст.121 КК України, покарання за які передбачено до 10 років позбавлення волі, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими кримінальним правопорушенням.

Тяжкість злочинів свідчить про ступінь суспільної небезпеки діянь, у вчиненні яких обвинувачується особа, а також неодноразові неявки, перебування у внутрішньодержавному розшуку, перетин ними державного кордону без повідомлення суду, в сукупності дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, більш того, за вчинення вищевказаного злочину передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.6.ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», від 26.06.1991 у справі № 12369/86 «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене, прокурором у судовому засіданні доведено про існування ризику, передбаченого п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що поряд з обґрунтованістю підозри, є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого в міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про обрання запобіжного заходу.

Так, єдиним актом, який стосується міжнародного розшуку є Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020. Вона зазначає, що уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом, окрім іншого, надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення (RED NOTICE).

Згідно частини 1 Глави IV Інструкції, уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну за умови оголошення особи в розшук правоохоронними органами України в установленому законодавством порядку.

В той же час, ст. 281 КПК України зазначає, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова.

Аналізуючи у сукупності вищенаведене можна дійти висновку, що єдиним підтверджуючим фактом оголошення особи у міжнародний розшук є безпосередньо постанова слідчого про оголошення особи у відповідний розшук.

Одночасно з цим, для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення, правоохоронний орган України повинен надіслати формуляр встановленого зразку, до якого також додається завірена копія постанови про оголошення розшуку особи та завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, що відповідно до приписів кримінального процесуального законодавства України і є ухвалою, постановленою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу, або обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу продовжувати переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Належне виконання ухвали суду, щодо розшуку та обрання запобіжного заходу впливає на своєчасність, оперативність судового розгляду, порушує передбачені ст. 2 КПК України вимоги щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого судового розгляду та застосування належної правової процедури та унеможливлює виконання завдань щодо захисту законних прав учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 350, 401, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді

ОСОБА_12 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянин України, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_11 і не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути за участю обвинуваченого питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на Кіровоградську обласну прокуратуру.

Зупинити апеляційний розгляд кримінального провадження, стосовно ОСОБА_11 обвинуваченого за вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України до його розшуку. .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4