Справа № 204/6891/25
Провадження № 1-кс/204/1923/25
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001009 від 28.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001009 від 28.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 28.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України за

В ході досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про, те що він підозрюється у закінченому замаху на терористичний акт, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, вчинений з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, скоєне за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України. Невстановлена особа у невстановлений час, діючи під нікнеймом «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ім`я користувача ОСОБА_8 ) у месенджері «Telegram» (далі - куратор «ІНФОРМАЦІЯ_5») встановила контакт із громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і запропонувала їм грошову винагороду за вчинення терористичного акту із використанням саморобного вибухового пристрою (далі - СВП). У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, прийняли цю пропозицію, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом на вчинення терористичного акту, тобто вибуху, який створював би небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення Задля реалізації свого злочинного умислу не пізніше 28.06.2025, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили у попередню змову між собою щодо вчинення за вказівками куратора «ІНФОРМАЦІЯ_5» терористичного акту на території міста Дніпра із застосуванням СВП з метою залякування населення, дестабілізації суспільно-політичної ситуації та порушення громадської безпеки. Згідно попередньої змови фінансування діяльності з підготовки терористичного акту здійснювалося куратором «ІНФОРМАЦІЯ_5» шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки ОСОБА_7 , які остання передавала ОСОБА_5 для забезпечення підготовчих дій, у тому числі придбання необхідних матеріалів і компонентів для виготовлення ним СВП. У невстановлений час, але не пізніше 28.06.2025, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та за вказівками куратора «ІНФОРМАЦІЯ_5» у месенджері «Telegram», придбали складові частини для виготовлення СВП та інші необхідні компоненти для виготовлення вибухової речовини і приведення пристрою в дію. З метою конспірації своєї злочинної діяльності вони орендували житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, отримавши інструкції щодо виготовлення СВП та перебуваючи на постійному зв`язку з куратором «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та за попередньою змовою, перебуваючи за вказаною адресою, не пізніше 28.06.2025 виготовили СВП, технічно придатний для вчинення вибуху, після чого стали зберігати зазначений пристрій у заздалегідь орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Після звітування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про готовність СВП куратору «ІНФОРМАЦІЯ_5», 28.06.2025 у період часу приблизно до 12 год. 17 хв. невстановлена особа шляхом спілкування в месенджері «Telegram» від імені користувача жіночої статі з нікнеймом « ОСОБА_9 » (ім`я користувача - « ОСОБА_10 ») звернулися до учасника бойових дій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під приводом знайомства, проведення особистих інтимних зустрічей, та висловила останньому прохання забрати для неї мультиварку, яку вона нібито придбала, в особи, яка мешкає в будинку АДРЕСА_3 . Водночас, куратором «ІНФОРМАЦІЯ_5» було поставлено завдання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що у період приблизно до 12 год. 17 хв. 28.06.2025 до адреси: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 102а, прибуде зазначена особа - ОСОБА_11 , якому необхідно буде приховано передати виготовлений вибуховий пристрій. З метою передачі йому СВП у спосіб, який би унеможливив його усвідомлення про вибуховий характер зазначеного предмета, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 помістили вибуховий пристрій до сумки чорного кольору. Разом з цим, за вказівкою куратора «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою забезпечення організації терористичного акту та контролю за процесом його виконання встановили на підвіконня зазначеної орендованої квартири мобільний телефон із дистанційним застосунком для відеоспостереження, який надавав можливість куратору «ІНФОРМАЦІЯ_5» спостерігати за процесом виконання терористичного акту та дистанційно привести СВП у дію. Після чого, у період приблизно до 12 год. 17 хв. 28.06.2025, коли до зазначеної адреси прибув ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , виконуючи завдання куратора «ІНФОРМАЦІЯ_5», виніс із квартири АДРЕСА_4 чорну сумку, у якій приховано знаходився саморобний вибуховий пристрій, та залишив його безпосередньо біля під`їзду № 1 зазначеного будинку - на лавці. При цьому, в ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 , що «мультиварка», яку той має забрати, знаходиться у вказаній сумці, після чого залишив місце події. Надалі ОСОБА_11 взяв рюкзак та поніс його до транспортного засобу «таксі», на якому він прибув за вказаною адресою. У цей момент, внаслідок дистанційної активації саморобного вибухового пристрою, здійсненої куратором «ІНФОРМАЦІЯ_5», пролунав вибух зі звуком сильного хлопку. Після чого ОСОБА_11 зазначену сумку не забрав та залишив на місці події, покинувши його. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел, у проміжок часу до 12 год. 17 хв. 28.06.2025, вчинили усі дії, необхідні для здійснення терористичного акту, а саме: виготовили СВП, попередньо придбавши необхідні матеріали і компоненти, та зберігали його за місцем заздалегідь орендованої для цього квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та, в подальшому, на виконання злочинної вказівки куратора з метою маскування помістили його до сумки чорного кольору, та, в подальшому, передали його учаснику бойових дій ОСОБА_11 , однак вибух, який створив би небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, не відбувся з причин, які не залежали від волі останніх, чим вчинили закінчений замах на терористичний акт. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на терористичний акт, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, вчинений з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, скоєне за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини: Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 28.06.2025 за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком за участі потерпілого ОСОБА_11 від 28.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.06.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України: Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: Так, існує висока ступень ймовірності можливих спроб підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Невідворотність покарання за злочин вже сама по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Також, прошу врахувати практику Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Враховуючи викладені обставини кримінального правопорушення, тяжкість та особливий характер вчиненого діяння, а саме закінчений замах на терористичний акт, що передбачає суворе покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, існують реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність кримінальної відповідальності за вчинене, з метою уникнення покарання може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території України або за її межами, у тому числі використовуючи зв`язки з представниками спеціальних служб Російської Федерації, які координували їхню діяльність та можуть надати їм допомогу у переховуванні, зміні місця проживання, переміщенні або незаконному перетині державного кордону України; змінювати місце проживання та перебування без повідомлення органу досудового розслідування, що унеможливить ефективне проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні. Таким чином, існує обґрунтований ризик, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: Крім того, існує обґрунтований ризик, що підозрюваний може нищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема: предмети, що використовувалися для виготовлення саморобного вибухового пристрою; складові частини та компоненти вибухової речовини; електронні носії інформації, мобільні телефони, сім-картки та інші засоби зв`язку, через які здійснювалась комунікація з представниками спеціальних служб Російської Федерації; документи, чеки або підтвердження фінансування злочинної діяльності, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні та ефективне здійснення досудового розслідування. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: Поряд з цим, існує також обґрунтований ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме: узгоджувати зі співучасниками позиції для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрювані мали сталий злочинний умисел, діяли у попередній змові між собою та за вказівками куратора «ІНФОРМАЦІЯ_5», перебуваючи з ним на постійному зв`язку, що свідчить про здатність до організованих дій з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні; передати інформацію представникам спеціальних служб Російської Федерації щодо ходу досудового розслідування, що може створити додаткові загрози національній безпеці України та ускладнити проведення слідчих (розшукових) дій. Таким чином, існує обґрунтований ризик, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, перешкоджатимуть кримінальному провадженню будь-якими із зазначених способів. Вчинити чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, характеру вчиненого злочину та особистих характеристик підозрюваного ОСОБА_5 наявні обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони підозрюються, з огляду на: їхню готовність та умисел на вчинення тяжкого злочину терористичного характеру проти основ національної безпеки України; сталий злочинний умисел та мотивацію, обумовлену корисливими мотивами та співпрацею з представниками спеціальних служб Російської Федерації; наявність у них досвіду виготовлення вибухового пристрою та встановлених контактів з кураторами, що можуть бути використані для організації нових злочинів проти громадської безпеки та державної безпеки України. Таким чином, перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність або вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Відповідно до положень статей 177, 178 та 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, наявних ризиків та поведінки підозрюваного ОСОБА_5 застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як домашній арешт чи застава, не може ефективно забезпечити досягнення цілей кримінального провадження. Зокрема, є підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Такі ризики не можуть бути усунуті або зведені до мінімуму за допомогою альтернативних запобіжних заходів. Домашній арешт або особисте зобов`язання не забезпечують належного контролю за поведінкою підозрюваного та не виключають можливість втечі або впливу на інших осіб. Враховуючи вищевикладене, лише тримання під вартою може гарантувати досягнення мети запобіжного заходу та забезпечити ефективне проведення досудового розслідування. Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення (вчинення) ОСОБА_5 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Відтак в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вченні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Враховуючи перераховані вище обставини, органом досудового розслідування вбачаються підстави для не визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 . На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України, Запобіжними заходами є: 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, підозрюваний, відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001009 від 28.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 27 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1