Справа № 128/4597/24
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 про приведення вироків суду відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_4 про приведення вироків суду відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

17.07.2025 прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання за вироками Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 за ч.3 ст.185 КК України та Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, водночас вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 слід привести у відповідність до закону №3886-IX від 18.07.2024 із виключенням з нього посилання на ст. 71 КК України. Також прокурор просив суд виключити із вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019 посилання на ч.4 ст.70 КК України та вважати ОСОБА_5 , таким, який засуджений за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Окрім цього, прокурор зазначив, що вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020 також слід привести у відповідність до закону №3886-IX від 18.07.2024 із виключенням з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за даним вироком на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, оскільки станом на день вчинення крадіжок складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, прокурор вважає, що вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020 підлягає приведенню у відповідність до закону №3886-IX від 18.07.2024 із виключенням з його описової частини посилання на крадіжки, вчиненні ОСОБА_5 за епізодами: 03.03.2019 на загальну суму 1003,33 гривні та 18.08.2019 на загальну суму 1456,67 гривень, також виключивши з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України, а в решті вирок залишити без змін та вважати ОСОБА_5 , таким, який засуджений за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020 за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі ; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Щодо вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 слід вважати таким, який засуджений вказаним вироком за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, остаточне покарання слід призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 29.04.2020.

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися; попередньо на електронну адресу суду скерували заяви, в яких просили розгляд подання проводити у їх відсутності та задовільнити подання.

Вивчивши подання, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, остаточне покарання призначено ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на шість років, зарахувавши в строку відбування покарання остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 29.04.2020.

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020 призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 24.03.2020.

Також, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019, остаточне покарання призначено ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 27.11.2019 по 23.03.2020.

Окрім цього, вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Вінницького апеляційного суду від 16.10.2019 остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців позбавлення волі, зарахувавши ОСОБА_5 в строк відбування покарання частину відбутого покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 16.10.2019 з 23.10.2019 по 27.11.2019.

Також, вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Водночас, вироком Вінницького апеляційного суду від 16.10.2019, вказаний вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 скасовано в частині призначення покарання та визнано винним ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Так, вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, 2 років іспитового строку.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1378,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», передбачено, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1600,00 грн.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1762,00 грн.

Також, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до змісту вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 16.10.2016 біля 23:00 год. на загальну суму 795,60 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1378,00 грн. у 2016 році).

Також, відповідно до змісту вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019, який вироком Вінницького апеляційного суду від 16.10.2019, скасований в частині призначення покарання, убачається, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна в період часу із 07:30 год. 28.10.2018 по 09:30 год. 29.10.2018 на загальну суму 1468,67 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1762,00 грн. у 2018 році).

В свою чергу, відповідно до змісту вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно 10.03.2019 біля 13:30 год. на загальну суму 2452,90 грн., що станом на день вчинення цієї крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921,00 грн. у 2019 році).

Окрім цього, відповідно до змісту вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 17.04.2018 в нічну пору доби, на загальну суму 818,40 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1762,00 грн. у 2018 році).

Відповідно до змісту вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення в ніч з 03.03.2019 на 04.03.2019 на загальну суму 1003,33 грн. та 18.08.2019 біля 14:00 год. на загальну суму 1456,67 грн., що станом на день вчинення крадіжок складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921,00 грн. у 2019 році). При цьому крадіжка, вчинена ОСОБА_5 за епізодом 04.09.2019 біля 11:00 год. на загальну суму 13327,06 грн., станом на день вчинення цієї крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921,00 грн. у 2019 році).

Також, відповідно до змісту вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021, ОСОБА_5 вчинив крадіжку, за попередньою змовою групою осіб 14.08.2017 близько 16:00 год. на загальну суму 16670 грн., що станом на день вчинення даної крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1600,00 грн. у 2017 році).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З врахуванням вищезазначеного, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом за вироками: Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 за ч.3 ст.185 КК України та Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Таким чином, вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України, підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з нього посилання на ст. 71 КК України.

Також, вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з нього посилання на ч.4 ст. 70 КК України, а ОСОБА_5 слід вважати таким, що засуджений за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Окрім вищевикладеного, вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, також підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України. Таким чином засудженого ОСОБА_5 , слід негайно звільнити від призначеного покарання вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Крім цього, вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 із виключенням з його описової частини посилання на крадіжки, вчиненні ОСОБА_5 за епізодами: 03.03.2019 на загальну суму 1003,33 гривні та 18.08.2019 на загальну суму 1456,67 гривень, а також із виключенням з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України, оскільки вартість викраденого майна станом на день вчинення крадіжок, складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, крадіжка, вчинена ОСОБА_5 згідно вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, за епізодом 04.09.2019 біля 11:00 год. на загальну суму 13327,06 грн., перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність, а відтак, в решті даний вирок підлягає залишенню без змін.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, ОСОБА_5 слід вважати таким, який засуджений за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020 за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі ; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

При цьому, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 (14.08.2017 на суму 16670 грн.), перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність, а, відтак, зазначений вирок суду приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 не підлягає.

Тому, ОСОБА_5 , слід вважати таким, який засуджений за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, остаточне покарання призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 29.04.2020, а в решті вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 залишити без змін.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», - задовільнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з нього посилання на ст. 71 КК України.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з нього посилання на ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.11.2019 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2020 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 виключивши з його описової частини посилання на крадіжки, вчиненні ОСОБА_5 за епізодами: 03.03.2019 на загальну суму 1003,33 гривні та 18.08.2019 на загальну суму 1456,67 гривень, також виключивши з нього посилання на ч.4 ст.70 КК України.

В решті вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020 залишити без змін.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020 за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі ; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.04.2020, остаточне покарання призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком з 29.04.2020.

В решті вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2021 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 24.07.2025 о 10.00 год.

Суддя: ОСОБА_6