Справа № 462/2426/23
провадження 1-в/462/94/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові клопотання засудженого ОСОБА_4 вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000173 від 13.02.2023 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією діянь стосовно засудженого,

встановив:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць; за ч. 3 ст. 15- ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2023 р., яким

ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік ухвалено виконувати самостійно.

16.04.2025 засуджений ОСОБА_4 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити його від відбування покарання надалі у зв`язку із прийняттям закону, яким декриміналізовано вчинені ним діяння.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення поданого засудженим ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від відбування покарання не заперечила, клопотання підтримала, оскільки дійсно із набуттям чинності Законом України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», кримінальну караність діянь, вчинених ОСОБА_4 та за вчинення яких ОСОБА_4 засуджено вироком суду від 02.08.2023, усунено. Відтак, просила суд клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду поданого ним клопотання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Оскільки у даному випадку неявка належним чином повідомленого учасника судового провадження не перешкоджає проведенню судового засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності засудженого.

Заслухавши у судовому засіданні думку прокурора, яка підтримала клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження 462/2426/23, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підставне та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць; за ч. 3 ст. 15- ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2023 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік ухвалено виконувати самостійно.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (Закон №3886-IX) від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становлять 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2 684 грн.

Відповідно до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року, вартість викраденого майна за кожним із епізодів, які мали місце 29.01.2023, 30.01.2023, 13.02.2023 становила менше 2 684 грн.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, який засуджений до покарання у виді позбавлення волі, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, на переконання суду вказаний Закон є таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з позицією, викладеною у постановою Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21, згідно з якою Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання засудженого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.369-372, 537, 539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, суд

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_4 вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000173 від 13.02.2023 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією діянь стосовно засудженого- задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/2426/23.

Суддя ОСОБА_1