Провадження №1-кп/303/859/23
ВИРОК

Іменем України

12 травня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0000077 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні та двоє малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України;

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника

ОСОБА_10 С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21 грудня 2015 року близько 02 години 34 хвилини ОСОБА_4 знаходячись біля вхідних дверей магазину «Дружба», що розташований по вулиці Духновича,7 у місті Мукачеві, взявши у руки дві скляні порожні пляшки з-під пива марки «ВUD», одну з яких розбив під час суперечки з ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи в руці порожнюю пляшку з під пива, підійшов до ОСОБА_12 , який у цей час разом з ОСОБА_13 перебував на проїзній частині вулиці Духновича, неподалік магазину «Дружба» у місті Мукачеві, діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс не менше 3-х (трьох) ударів цілою порожньою пляшкою з-під пива, в область голови ОСОБА_12 .

У результаті чого, ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася субдуральною гематомою, субараноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку, які на момент заподіяння чи в клінічному перебігу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю та відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 у приміщення реанімаційного відділення Мукачівської центральної районної лікарні 24 грудня 2015 року.

Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 21 грудня 2015 року повертався з роботи, разом з колишньою дружиною ОСОБА_14 та знайомим ОСОБА_13 . Близько 02 години 00 хвилин стояли біля магазину «Дружба», що по вулиці Духновича у місті Мукачеві, пили пиво. До них підійшли потерпілий ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , останній почав образливо чіплятися до його дружини, оскільки вони раніше були знайомі. Потерпілий зайшов у магазин, за ним зайшов ОСОБА_11 , вони були у стані сильного алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_11 поводився агресивно.

Обвинувачений ствердив, що коли потерпілий зі своїм товаришем вийшов з магазину, він зрозумів, що суперечка перейде у бійку, тому відразу взяв пусту пляшку з-під пива з метою захисту. Продовжуючи агресивно висловлюватися на їх адресу, ОСОБА_11 підійшов до нього, вони почали наносити один одному удари, при цьому обвинувачений одразу розбив пляшку з-під пива, яку тримав у руках. ОСОБА_11 несподівано розвернувся і швидко пішов у магазин. Потерпілий на той момент наносив удари ОСОБА_13 , вони вчепилися один в одного. Він вирішив допомогти товаришу, підійшов до них і намагався їх розтягнути, але відразу відчув удар і втратив свідомість. Не пам`ятає, як надалі відбувалися події. Швидка допомога доставила їх у лікарню.

Цивільний позов не визнає, не вважає себе обвинуваченим у даному кримінальному провадженню, тому що не наносив ударів потерпілому пляшкою по голові. На йогу думку, він просто опинився не на тому місці, і не у той час.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що 20 грудня 2015 року її син святкував день народження. 21 грудня 2015 року зранку односельчанин повідомив її що син знаходиться у лікарні. Приїхавши у лікарню, вона побачила обвинуваченого та його друзів. Лікарі повідомили, що син перебуває у реанімаційному відділені у важкому стані. Через декілька днів її син помер. Втрату сина вона важко переживає, оскільки її син мав плани на особисте життя, хотів одружитись, народити дітей, натомість вона не має ні внуків, ні сина. Цивільний позов нею визначений в 1000000 гривень, вважає що немає нічого ціннішого за життя людини, тому саме таку суму позову визначила.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомив, що 20 грудня 2015 року поверталися на таксі з ОСОБА_12 зі святкування дня народження. Зупинилися у місті, вирішили купити цигарки у магазині «Дружба», що по АДРЕСА_2 . Біля магазину вони побачили обвинуваченого, його дружину та ОСОБА_13 . Будучи знайомим з дружиною обвинуваченого, почав з нею розмову. Після чого, вони з ОСОБА_12 зайшли у магазин, коли останній залишався ще в магазині, він вийшов на вулицю і ОСОБА_4 висловив своє незадоволення щодо спілкування його ( ОСОБА_11 ) з дружиною обвинуваченого. Він повернувся у магазин і вийшов уже разом з потерпілим. На той час у руках обвинуваченого були дві пусті пляшки. Між ними зав`язалася сутичка і ОСОБА_4 першим ударив його. Налякавшись він забіг у магазин, а повернувшись через декілька секунд побачив, як ОСОБА_13 та ОСОБА_4 б`ють потерпілого руками і ногами по різним частинам тіла, при цьому у ОСОБА_4 пляшка в руці, якою він бив ОСОБА_12 по голові. Події відбувалися на дорозі поблизу тротуару. Побачивши це, він почав бити ОСОБА_4 , а через декілька секунд побачив, що потерпілий лежить на проїжджій частині дороги, а ОСОБА_13 його б`є ногами. Він відразу підійшов до потерпілого, підняв його голову, побачив травму на потилиці, очі у потерпілого були закриті. Відразу викликали швидку допомогу. Ствердив, що не бачив як автомобіль переїхав лежачого ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що декілька років тому, точної дати не пам`ятає, повертався додому, їхав по вулиці Духновича в місті Мукачеві та бачив сутичку між трьома чоловіками. Сутичка відбувалася на правій частині проїжджої частини, тому він змушений був їх об`їжджати. Освітлення було достатнім, проте він не звернув увагу, чи було щось у раках учасників сутички.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що 21 грудня 2015 року вночі їхав за кермом свого автомобіля по вулиці Духновича в місті Мукачеві. Відчув, що наїхав на якусь перешкоду, проїхав декілька метрів і зупинився. Коли повернувся на місце події, побачив, як один із хлопців бив ногами лежачого на дорозі потерпілого, потім інші двоє хлопців відтягнули потерпілого на тротуар. Коли підійшов ближче, побачив на дорозі скло темного кольору. На тротуарі лежав чоловік, над ним схилилася дівчина і кликала на допомогу.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_14 ствердила, що є дружиною ОСОБА_4 (тепер, зі слів обвинуваченого, вони розлучилися і дружина виїхала за межі Закарпатської області). Підтвердила, що 21 грудня 2015 року вони з обвинуваченим та ОСОБА_13 поверталися з роботи по вулиці Духновича у місті Мукачеві. Зупинилися біля магазину «Дружба», щоб випити пиво. Через деякий час до них підійшли потерпілий та ОСОБА_11 , який поводився зухвало, почав грубо висловлюватися на її адресу. Обвинувачений спитав її чи знає вона цих хлопців, вона відповіла що знайома, вони разом ходили у школу. Свідок ОСОБА_11 завжди поводився зухвало, тому вона сказала чоловіку, щоб не реагував на нього. Потерпілий з ОСОБА_11 зайшли у магазин, через деякий час вийшли і між чоловіками почалася бійка. Обвинувачений взяв у руки дві пусті пляшки з-під пива і між ним та ОСОБА_11 почалася сутичка, вони почали один одному наносити удари. Обвинувачений наніс свідку удар пляшкою, після чого останній зайшов у магазин. ОСОБА_4 побіг до ОСОБА_17 тримаючи у руках пляшку. На проїжджій частині потерпілий та свідок ОСОБА_13 вчепилися один в одного так, що не було зрозуміло хто з них де знаходиться, тому що вони були одягнені у темний одяг і куртки з капюшонами. Вона почула звук розбитого скла, тому вирішила що чоловік розбив пляшку, яку тримав у руці. У той момент до них підбіг ОСОБА_18 , який за куртку відтягнув її чоловіка, наніс йому удар, від якого обвинувачений втратив свідомість. Вона відразу підійшла до свого чоловіка, обличчя його було у крові, схилилася над ним і почала кликати ОСОБА_17 на допомогу. Коли підвела очі, побачила що ОСОБА_12 лежить на дорозі. Потім ОСОБА_17 повідомив, що потерпілого збила машина.

Слід зазначити що допит свідка ОСОБА_14 здійснено 07 липня 2017 року, у даному кримінальному провадженні, під головуванням судді ОСОБА_19 . При цьому, всім сторонам кримінального провадження забезпечено процесуальні гарантії здатні компенсувати неможливість її допиту під час нового судового розгляду.

У подальшому, у зв`язку з виїздом свідка за межі Закарпатської області (вона є військовослужбовцем) та неможливістю її бути допитаною у порядку статті 336 КПК України, судом досліджено надані свідком покази з урахуванням позиції, викладеної у Постанові Верховного суду в справі № 750/5745/15-к від 19 листопада 2019 року, якою визначено, що положення «суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання» (перше речення частини 4 статті 95 КПК), не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала перед іншим складом суду у тій же справі.

При цьому, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Суд дає оцінку цим показам щодо допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді.

Стосовно свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 суд зазначає наступне.

Положенням частини 1 статті 92 КПК України визначено що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках на потерпілого.

Відповідно до частини 3 статті 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед належним та неупередженим судом.

Стороною обвинувачення неодноразово вживалися заходи щодо забезпечення явки у судове засідання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 . Крім того, 16 листопада 2023 року, та повторно 23 квітня 2024 року, ухвалою суду, відповідно до статей 139,140 КПК України, застосовано заходи забезпечення кримінального провадження. За результатами виконання приводів, опитані сусіди за місцем проживання свідків ствердили, що за вказаними адресами ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 не проживають, місце проживання їх невідоме.

Таким чином, протягом тривалого часу свідки у судове засідання не прибули. Будь-яких інших клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження, крім застосування приводу, сторонами не заявлено.

Дослідженням протоколів слідчих дій та доказів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, судом встановлено наступне.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077, відповідно до статті 214 КПК України, внесені на підставі повідомлення лікаря Мукачівської ЦРЛ, у якому зазначено що потерпілого поміщено до реанімаційного відділення, обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 обстежують.

Рапортом від 21 грудня 2015 року здійснено повідомлення, що 21 грудня 2015 року, близько 02 голини 38 годин по вулиці Духновича, 7 у місті Мукачеві, автомобіль здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_12 . Попередньо відбулася бійка у якій, крім потерплого, приймали участь обвинувачений та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 .

Відповідно до постанови прокурора Мукачівської місцевої прокуратури від 19 вересня 2016 року матеріали кримінального провадження №000077 (кваліфікація частина 2 статті 286 КК України) та матеріали кримінального провадження №0001948 (кваліфікація частина 2 статті 121 КК України) об`єднані в одне кримінальне провадження.

Під час огляду місця події 21 грудня 2015 року оглянуто проїжджу частину вулиці Духновича у місті Мукачеві навпроти магазину «Дружба» у ході огляду виявлено та вилучено чоловічу шапку, фрагмент пластикового підкрильника, змиви бурого кольору та транспортний засіб «AUDI» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . З доданих до протоколу фото таблиць вбачається, що передня частина транспортного засобу не пошкоджена.

У ході огляду місця події 26 жовтня 2016 року оглянуто проїжджу частину вулиці Духновича у місті Мукачеві навпроти магазину «Дружба» та тротуар. Встановлено розташування транспортного засобу та тіла померлого, розраховано відстані. Даний огляд місця події здійснено за результатами проведеного раніше слідчого експерименту.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 10 жовтня 2016 року за участі свідка ОСОБА_20 , який бачив, як автомобіль переїхав лежачого на землі ОСОБА_12 , свідок вказав на місці події місце де знаходився лежачий потерпілий у момент наїзду та визначив яким чином і на якій відстані рухався транспортний засіб.

Під час перегляду у судовому засіданні запису з камер спостереження магазину «Дружба» по вулиці Духновича у місті Мукачеві встановлено що біля входу у знаходяться обвинувачений ОСОБА_4 , колишня дружина та свідок ОСОБА_13 , які вживають пиво. Через декілька хвилин, ОСОБА_13 заходить у магазин і виходить з двома пляшками пива, одну з яких, передає ОСОБА_4 , іншу залишає собі.

Через незначний час до них підходять потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_11 , при цьому, останній поводиться зухвало, а потерпілий не втручається у розмову. Після чого, вони прямують до магазину, а ОСОБА_11 , продовжує поводитись імпульсивно. Коли потерпілий та свідок вийшли з магазину, швидкою ходою направилися до обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 , обвинувачений відразу взяв у руки дві пляшки з-під пива (як він пояснив у судовому засіданні, з метою захисту, взяв одну пляшку). Потерпілий направився до свідка ОСОБА_13 , і від нього отримує удар рукою в обличчя, а свідок ОСОБА_11 до обвинуваченого і через декілька секунд видно як уламки скла розлітаються у різні сторони. Після чого, учасники переміщаються поза межами оглядовості камери спостереження.

Наданими суду фото таблицями огляду одягу потерпілого, який надала його мати, встановлено що 21 грудня 2015 року він був одягнений у куртку темно-синього кольору з капюшоном (яка на момент огляду пошкоджена у тому числі капюшон), штани чорного кольору (мають незначні пошкодження). Тобто, підтверджуються доводи свідка ОСОБА_14 , що потерпілий був одягнений у темний одяг, у тому числі куртці з капюшоном на голові.

Протоколом огляду трупа від 25 грудня 2015 року за участі спеціаліста ОСОБА_22 встановлено що на голові потерпілого наявна бинтова пов`язка «чипець», виявлено пошкодження: в області правого плечового суглобу по зовнішній поверхні розташована ділянка садни площею 7х4 см., в області правого ліктьового суглобу садна 3*1 см, в області грудної клітини справа 7х2 см, синець в області середини правої гомілки, в області кута правої брови рана розміром 1.5х1 см. на яку накладені хірургічні шви, інших видимих тілесних ушкоджень на виявлено.

Відповідно до висновку експерта Мукачівського районного бюро судово- медичної експертизи № 422/2015 від 04 березня 2016 року, ОСОБА_12 , поступив у 21 грудня 2016 року о 02 голині 50 хвилин у реанімаційне відділення з діагнозом ВЧМТ. Агональний стан, стан вкрай важкий, без свідомості, на больові показники не реагує. У лівій скроневій ділянці обширно рана з нерівними краями, яка переходить у потиличну ділянку. У лівій скроневій ділянці рана з нерівним краєм. Попередньо встановлено діагноз - забій головного мозку ІІІ ступеня, перелом основи черепа, обширні забійні рани скроневої ділянки, мозкова кома.

Даним висновком підтверджується що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран лівої половини волосистої частини голови, субдурального та субарахноїдального крововиливів, забою головного мозку, синців у ділянці зовнішнього кута правої брови, правої вушної раковини, на фоні яких знаходяться рани (можливо забійні), - виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів по механізму удару, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка, з послідуючим ударянням об тверду площину при падінні тіла з висоти власного зросту, з наданням йому певного прискорення і згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», стосовно живих осіб, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Всі інші тілесні ушкодження, виникли внаслідок травми від переїзду колесами легкового автомобіля на рівні грудної клітини. Всі тілесні ушкодження, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень у сукупності знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_23 .

Слід зазначити що при судово-медичному дослідженні трупа встановлено що смерть ОСОБА_12 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, забою головного мозку. Закритої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер зправа, забою легень, правобічного гемотораксу, що ускладнився набряком головного мозку та легень і явилося безпосередньою причиною смерті.

Викладені у наведеному вище висновку експерта доводи підтверджуються висновком комісійної експертизи №15 від 21 липня 2016 року. Смерть ОСОБА_24 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови і грудної клітки у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, забою головного мозку, множинних переломів ребер зправа, перелому ключиці зліва, забою легень, правобічного гемотораксу, що обумовило зупинку серцевої діяльності і дихання, припинення функції ЦНС.

У ході дослідження встановлено що виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран лівої половини волосистої частини голови, субдурального та субарахноїдального крововиливів, забою головного мозку, синців у ділянці зовнішнього кута правої брови, правої вушної раковини, на фоні якого рани, які виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів по механізму удару, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка, при цьому потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні, як обличчям так і спиною повернутим до нападника, з послідуючим наданням тілу прискорення та падіння на підлеглу нерівну поверхню, вимощеною кам`яною бруківкою.

Висновком комісійної експертизи підтверджується, що тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась субдурального та субарахноїдального крововиливів та забоєм головного мозку, тупої травми грудної клітки, що супроводжувалась забоєм легень з розвитком правобічного гемотораксу, які в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю і за цією ознакою, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . Тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілого, могли виникнути від не менше трьохкратної дії травмуючих предметів, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка. Спричинені тілесні ушкодження вкладаються у дату події 21 грудня 2015 року.

При цьому, експертами визначено, що тілесні ушкодження у виді забійних ран лівої половини волосистої частини голови, синця в ділянці зовнішнього кута правої брові на фоні якого рана, синця правої вушної раковини на фоні якого рана, синця середньої третини правого плеча, потребують лікування строком більше 6-ти але менше 21 дня, і за цією ознакою, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку додаткової комісійної експертизи №47 від 26 серпня 2016 року, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась субдурального та субарахноїдального крововиливів та забоєм головного мозку,які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка.

Зазначені вище ушкодження у момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу, через різні проміжки часу, спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги. За звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, і за цією ознакою, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Висновками експертів за результатами проведеної судово-медичної імунологічних експертиз №96 від 12 лютого 2017 року та №100 від 17 лютого 2017 року досліджено виявлені на місці події сліди речовини бурого кольору та встановлено групову належність крові потерпілого та обвинуваченого.

Постановою старшого слідчого відділу Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_25 від 22 листопада 2016 року кримінальне провадження за частиною 2 статті 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення. Таке рішення органом досудового розслідування прийнято з урахуванням показань свідків, висновків експертів та проведеним слідчим експериментом.

У свою чергу, вироком Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_11 засуджено за вчинення кримінального правопорушення за частиною 2 статі 125 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_11 , спричинив ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, яке вкладається у дату події.

Наданими суду доказами що характеризують обвинуваченого підтверджується, що останній має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий (у порядку статті 89 КК України), позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем колишньої роботи на обліку у центрі зайнятості та обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. доведена з огляду на таке.

Судовий розгляд здійснено у порядку статті 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Слід зазначити що статтею 93 КПК України чітко визначено що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що був учасником події, яка мала місце 21 грудня 2015 року неподалік магазину «Дружба» по вулиці Духновича у місті Мукачеві. Ствердив, що ініціатором даного конфлікту був ОСОБА_11 , який першим почав образливо висловлюватися на адресу його колишньої дружини.

Переглянутим у судовому засіданні відео записом з камер спостереження магазину «Дружба» по вулиці Духновича у місті Мукачеві підтверджуються доводи сторони захисту що ініціатором конфлікту був ОСОБА_11 .

Аналогічні показання надала суду свідок ОСОБА_26 (колишня дружина обвинуваченого), яка підтвердила, що саме ОСОБА_11 першим почав образливо чіплятися до неї, при цьому потерпілий не втручався у суперечку.

Показаннями свідка ОСОБА_14 підтверджується, що потерпілий та свідок ОСОБА_11 вийшли з магазину і пішли у напрямку, де знаходилися свідок ОСОБА_13 та обвинувачений, тому останній, з метою захисту, взяв у руки дві пляшки. Потерпілий підійшов до свідка ОСОБА_13 і між ними почалася тяганина, при цьому, кожен з них був одягнений у темний одяг і капюшон, тому не було зрозуміло хто де знаходиться. Свідок ОСОБА_11 підійшов до обвинуваченого і вони почали наносити один одному удари, внаслідок ударів одна з пляшок, яка була в руках ОСОБА_4 , розбилася (відлетіли уламки).

Підтверджуються покази свідка ОСОБА_14 переглянутим у судовому засіданні відео з камер спостереження, у тому числі видно, як обвинувачений бере дві пусті скляні пляшки з-під пива і починається сутичка між ним та свідком ОСОБА_11 , відлітають уламки скла, після чого, учасники даної події переміщаються поза межами оглядовості камери спостереження.

Той факт, що обвинувачений тримав у руках дві скляні пляшки з-під пива підтвердив свідок ОСОБА_11 , який також ствердив, що після спричиненого йому обвинуваченим удару він побіг у магазин, а обвинувачений відразу направився до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Судом встановлено, що обвинувачений підійшов до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які на той час знаходились на проїжджій частині, при цьому в обвинуваченого у руці була скляна пляшка з-під пива, що підтвердила свідок ОСОБА_14 . Свідок не бачила момент удару, проте почула звук розбитого скла та побачила уламки на землі.

Показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_14 підтверджується, що повернувшись з магазину свідок ОСОБА_18 відтягнув обвинуваченого від потерпілого та свідка ОСОБА_13 та наніс йому удар в обличчя, від якого останній втратив свідомість. При цьому, свідок ОСОБА_14 ствердила, що коли схилилася до свого чоловіка, почала кликати ОСОБА_13 на допомогу, підвела погляд і побачила що ОСОБА_12 також лежить на проїжджій частині і хтось б`є його ногами по голові.

Підтверджується що дана подія мала місце безпосередньо на проїжджій частині ближче до тротуару показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив що бачив як троє чоловіків наносять один одному удари. Він змушений був їх об`їхати, при цьому освітлення було достатнім.

Факт спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, підтверджується висновком експерта Мукачівського районного бюро судово-медичної експертизи № 422/2015 від 04 березня 2016 року, підтверджується що смерть ОСОБА_12 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, забою головного мозку. Закритої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер зправа, забою легень, правобічного гемотораксу, що ускладнився набряком головного мозку та легень і явилося безпосередньою причиною смерті.

Висновком комісійної експертизи №15 від 21 липня 2016 року доведено що виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран лівої половини волосистої частини голови, субдурального та субарахноїдального крововиливів, забою головного мозку, синців у ділянці зовнішнього кута правої брови, правої вушної раковини, на фоні якого рани, які виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів по механізму удару, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка, при цьому потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні, як обличчям так і спиною повернутим до нападника, з послідуючим наданням тілу прискорення та падіння на підлеглу нерівну поверхню, вимощеною кам`яною бруківкою.

Слід зазначити, судові експерти дійшли висновку, що спричинені потерпілому тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . Тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілого, могли виникнути від не менше трьохкратної дії травмуючих предметів, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка.

Додатковим висновком комісійної експертизи №47 від 26 серпня 2016 року доведено що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась субдурального та субарахноїдального крововиливів та забоєм головного мозку,які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, якими могли бути керамічний кухоль та скляна пляшка. Вказані тілесні ушкодження у момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу, через різні проміжки часу, спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги. За звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, і за цією ознакою, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Стосовно позиції сторони захисту щодо можливого настання смерті потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд зазначає, що постановою старшого слідчого відділу Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_25 від 22 листопада 2016 року кримінальне провадження за частиною 2 статті 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення. Таке рішення органом досудового розслідування прийнято з урахуванням показань свідків, висновків експертів та проведеним слідчим експериментом.

Крім того, свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні ствердив, що наїхав на потерпілого коли той лежав на проїжджій частині дороги. При цьому, потерпілий був одягнений у темний одяг, що призвело до того, що свідок не побачив його. Коли повернувся на місце події бачив потерпілого, якого двоє хлопців відтягнули на тротуар.

Показання свідка ОСОБА_16 узгоджуються з протоколом слідчого експерименту від 10 жовтня 2016 року за участі свідка ОСОБА_20 , який бачив, як автомобіль переїхав лежачого на землі ОСОБА_12 , при цьому свідок вказав на місці події місце де знаходився лежачий потерпілий у момент наїзду та визначив яким чином, і на якій відстані рухався транспортний засіб.

Аналізуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що обвинувачений, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи у руці порожню пляшку з-під пива, свідомо наніс потерпілому не менше трьох ударів в область голови. Внаслідок отриманої травми потерпілий упав на проїжджу частину, і тільки після того, водій ОСОБА_16 наїхав на нього на своєму автомобілі.

Доводи обвинуваченого, що на момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, він був без свідомості спростовуються показаннями свідків та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Таким чином, спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження потерпілому, у момент заподіяння, становили загрозу для життя, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті, тому знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Суд вважає доведеним що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 121 КК України умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило його смерть.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Потерпіла та її представник просили призначити максимальне покарання визначене санкцією статті та задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений, не визнаючи свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, просив постановити виправдувальний вирок.

Захисник обвинуваченого просив прийняти справедливе рішення та виправдати обвинуваченого на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

У відповідності до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Санкцією частини 2 статті 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно статей 66,67 КК України, судом не встановлено

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення з урахуванням статті 12 КК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий у порядку статті 89 КК України, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Стосовно заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй за наслідками даного кримінального правопорушення суд приходить до наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілою до ОСОБА_4 , про стягнення з останнього на її користь 1 000 000 гривень морального відшкодування.

Позов потерпілої мотивований тим, що обвинувачений вчинив стосовно її сина кримінальне правопорушення. Моральна шкода потерпілої полягає в тому, що за наслідками кримінального правопорушення їй спричинено душевні страждання, вимушено до змін у його життєвих стосунках.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд керується положеннями частини 3 статті 23 ЦК України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд погоджується із доводами потерпілої про те, що внаслідок скоєного правопорушення вона перенесла сильне психологічне потрясіння, і що внаслідок цього істотно змінився її спосіб життя, порушився звичний для неї ритм та уклад побуту.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Безумовно, за наслідками кримінального правопорушення потерпілій заподіяно моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг понесених позивачем душевних страждань, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, глибину немайнових втрат, ґрунтуючись на засадах розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цивільного позову шляхом стягнення із обвинуваченого на користь потерпілої 500000 гривень 00 копійок, у вигляді морального відшкодування, і що саме такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів виріши в порядку статті 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

ОСОБА_4 призначити за частиною 2 статті 121 КК України покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , про відшкодування заподіяної моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , (мешканки АДРЕСА_3 ) 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Речові докази: зимову чоловічу куртку, спортивні штани чорного кольору, зимову шапку, паперовий конверт у середині якого знаходиться марлевий бинт зі змивом, зразки крові на марлі, які передані на зберіганні в кімнату речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речовий доказ: DVD диск із записом з камер спостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_27