Справа № 366/2089/25
Провадження №1-кс/366/429/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000049, внесеному в ЄРДР 02.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

1.1. Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на: АКМ серії ММ № 1901 та магазин до нього; 5 набоїв, схожих на набої калібру 7.62; 25 предметів, схожих на гільзи калібру 7.62; один предмет схожий на кулю; мобільний телефон «Моторола»; мобільний телефон Sigma з сім-карткою оператора «Водафон»; запальничку FROG.

1.2. Клопотання мотивоване тим, що 01.07.2025, приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 на території взводно-опорного пункту «Лось» у зоні відчуження, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, які в нього склались з іншим військовослужбовцем ОСОБА_4 , та який сидів на лавці біля їдальні, схопив до рук автомат іншого військовослужбовця ОСОБА_5 , оскільки за ним ( ОСОБА_3 ) службова зброя не закріплена, в якому знаходився магазин з набоями калібру 7, 62 мм, після чого зарядив зброю та здійснив в бік ОСОБА_6 не менше 25 пострілів, спричинивши йому вогнепальні поранення, що спричинили смерть на місці події.

1.3. 02.07.2025 під час огляду місця події, а також під час затримання ОСОБА_3 виявлено та вилучено речі, перелічені в п 1.1. цієї ухали.

1.4. Прокурор стверджує, що вилучені речі є речовими доказами, з якими слід провести слідчі дії та судові експертизи, об`єктами дослідження яких вони будуть, тому з метою нівелювання ризиків їх знищення, приховування чи спотворення, на них як на речові докази слід накласти арешт.

ІІ. Позиції учасників

2.1. Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно та належним чином. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання по суті відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

2.2. Встановити та викликати у судове засідання власників тимчасово вилученого майна не надалось можливим, позаяк в матеріалах справи відсутні документи та інші відомості, які б свідчили про їх належність тій чи іншій особі. У разі накладення арешту на майно, такі обставини не позбавлять власника чи фактичного користувача звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку та за обставин, викладених в ст. 174 КПК України.

2.3. У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

3.1. Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

3.2. Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів .

3.3. Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

3.4. За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

3.5. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.6. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

3.7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

3.8. Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесено в ЄРДР 02.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

3.9. Зазначені прокурором обставини на обґрунтування клопотання, визначені в п.п. 1.2-1.3 цієї ухвали у повній мірі відповідають відомостям з наданих матеріалів кримінального провадження, що досліджені слідчим суддею.

3.10. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 115 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за умисне вбивство.

3.11. Знаряддям вчинення такого злочину можуть бути предмети, схожі на зброю, а приналежними для встановлення всіх обставин справи можуть бути й інші речі, в залежності від способу імовірного вчинення злочину.

3.12. Враховуючи обставини імовірно вчиненого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор довів належність вилучених речей до кримінального провадження як речових доказів, які є необхідними у розпорядженні органу досудового розслідування для проведення слідчий дій та судових експертиз.

3.15. Незастосування до тимчасово вилученого майна арешту становитиме існування ризику його знищення, відчуження, перетворення, приховання тощо, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

3.16. Слідчий суддя не вбачає надмірно негативних наслідків для третіх осіб у разі накладення арешту на її майно у запропонований прокурором спосіб, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування ним.

3.17. При цьому, слідчий суддя враховує, що арешт майна в розумінні ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК порядку позбавленням власника володіти, користуватись і розпоряджатись майном, що не визначає чітких часових критерії накладення такого арешту.

3.18. З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, на вилучене майно накласти арешт та залишити його у розпорядженні органу досудового розслідування з визначенням місця його зберігання у запропонований прокурором спосіб, що не суперечить положенням КПК України.

3.19. Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 167, 170-173, КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на:

АКМ серії ММ № 1901 та магазин до нього; 5 набоїв, схожих на набої калібру 7.62; 25 предметів, схожих на гільзи калібру 7.62; один предмет схожий на кулю; мобільний телефон «Моторола»; мобільний телефон Sigma з сім-карткою оператора «Водафон»; запальничку FROG.

Тимчасово вилучене майно залишити у розпорядженні органу досудового розслідування.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1