КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11п/824/382/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання В.О. Голови Шевченківськогорайонного суду м. Києва ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000174 від 21.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для ініціювання питання про направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Київського апеляційного суду надійшло подання В.О.Голови Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000174 від 21.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для ініціювання питання про направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Вказане подання внесено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року та вмотивоване тим, що зі змісту викладу фактичних обставин обвинувального акту місцем вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, фактично є м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, яке знаходиться під юрисдикцією Зміївського районного суду Харківської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення подання, захисника, яка підтримала подання та просила його задовольнити, обговоривши доводи подання та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України (в редакції на час направлення обвинувального акта), під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що це провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, зокрема у вчиненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

При цьому, вказаний обвинувальний акт не містить достатньої деталізації для визначення місця вчинення кримінального правопорушення в межах територіальної юрисдикції конкретного суду першої інстанції.

А тому, посилання в поданні В.О. Голови Шевченківського районного суду м. Києва на те, що місцем вчинення кримінального правопорушення фактично є м. Слобожанське, Чугуївського району, Харківської області, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , його було складено слідчим 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України, розташованого в м. Києві на вул. Великій Житомирській, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

А тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 32 КПК України, доводи подання про надходження до Шевченківського районного суду м. Києва обвинувального акта з порушенням територіальної підсудності, є безпідставними.

Більш того, з долучених прокурором під час розгляду подання копій ухвал Верховного Суду від 13 та 19 травня 2025 року вбачається, що питання про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, в порядку ст. 34 КПК України, вже двічі вирішувалось Верховним Судом та у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_10 було відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України, спори про підсудність між судами не допускаються.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що подання В.О .Голови Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 пронаправлення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000174 від 21.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 32, 34, 615 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подання В.О. Голови Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження №0000174 від 21.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, повернути для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3