УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

м. Харків

Справа № 638/328/23

Провадження № 1-кп/638/617/25

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001875, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України,-

у с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 від 18 листопада 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суд м. Харкова від 04 січня 2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб,який хвалою Дзержинського районного суд м. Харкова продовжено, зокрема до 22 червня 2025 року.

12 червня 2025 року у судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України, строком на 60 діб.

Клопотання обгрунтовано тим, що підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обумовлений тим, що обвинувачений був раніше засуджений за умисний, корисливий злочин, судимість у встановленому порядку не погашена, та знову вчинив умисний, корисливий злочин, зважаючи на що може ухилитися від явки до органів досудового розслідування або суду. Крім того обвинувачений не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик обумовлений тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та не має законних джерел заробітку, будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, зважаючи на що може вчинити інший корисливий злочин;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого.

Зважаючи на зазначене, прокурор просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.

12 червня 2025 року у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердивши обставини, а саме, час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті. Відтак ризик впливу на свідків відпав. Та зі спливом часу ризики втрачають свою актуальність. Зауважив, що має бажання служити та долучитися до лав ЗСУ.

Просив суд врахувати, що він вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, жалкує про скоєні ним діяння, просив суд змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт. Живе з матір`ю, має місце реєстрації та постійного проживання.

Захисник у судовому засіданні просив суд змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт. Просив суд врахувати, що ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, судовий розгляд щодо всіх обставин вирішено провести із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Відтак ризик впливу на свідків відпав. Частину з інкримінованих епізодів ухвалою суду було закрито.

Захисник просив суд врахувати наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щире розкаяння, і те, що ОСОБА_5 скоїв злочини внаслідок збігу тяжких обставин, збройної агресії та неможливості працевлаштуватися через наявність судимості, що призвело скрутного матеріального становища ОСОБА_5 . Має бажання проходити військову службу.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0001875, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею під час постановлення ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 січня 2023 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що 17 листопада 2022 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що 16 листопада 2022 року близько 10:00 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 під надуманим приводом зателефонувати, шляхом зловживання довірою заволоділи майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном ТМ «Redmi» Note 9 Pro, сірого кольору, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду. Крім того, 17 листопада 2022 року до ХРУП № 3 надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 15 листопада 2022 року близько 17:45 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. Отакара Яроша, буд.15 під надуманим приводом зателефонувати, шляхом зловживання довірою заволоділи майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном «ОРРО» А54, чорного кольору, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду. Крім того, 28 листопада 2022 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 13 листопада 2022 року близько 17:00 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня буд. 29 шляхом зловживання довірою заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном ТМ «Realme» C3, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду. Також 04 грудня 2022 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що 04 грудня 2022 року близько 14:30 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , під надуманим приводом зателефонувати, шляхом зловживання довірою, заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном ТМ «Blackview» F55 Pro, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду. Крім того, 10 грудня2022 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_11 про те, що 10 грудня 2022 року о 17:00 год. невстановлені особи, перебуваючи біля під`їзду будинку № 8 по вул. Шекспіра в м. Харкові, відкрито викрали майно останнього, а саме мобільний телефон марки «Редмі 9А», чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду, сума якої встановлюється. Крім того, 14 грудня 2022 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що 14 грудня 2022 року близько 19:00 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 під надуманим приводом зателефонувати, шляхом зловживання довірою, заволоділи майном ОСОБА_12 , а саме мобільним телефоном ТМ «Techno» POPZF, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

04 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Харкова, з середньою освітою, неодружений, непрацевлаштований, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідностей не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч. 1 ст. 176 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу втрачають свою інтенсивність (рішення ЄСПЛ «Нечай проти України»).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 січня 2023 року обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддею враховано, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, який ухвалою суду продовжено, зокрема до 22 червня 2025 року.

ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, за фактом заволодіння мобільним телефоном ТМ "Realme" C3 кольору frozen blue, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , вартістю 2433 грн 33 коп. від 13.11.2022; за фактом заволодіння мобільним телефоном ТМ «Tecno» POP 2F кольору midnight black, imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , РSN НОМЕР_6 S/N НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_12 , вартістю 1994 грн 05 коп. від 14.12.2022 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Окрім того, ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердивши обставини, а саме, час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, у зв`язку із чим, судовий розгляд щодо всіх обставин судом вирішено провести із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Скоїв злочини внаслідок збігу тяжких обставин, збройної агресії та неможливості працевлаштуватися через наявність судимості, що призвело скрутного матеріального становища.

Відтак ризик впливу на свідків відпав. Має бажання служити та долучитися до лав ЗСУ, проходити військову службу.

Живе разом із матір`ю, має місце реєстрації та постійного проживання за однією і тією ж адресою.

Протягом розгляду обвинувального акту свідки стороною обвинувачення тривалий час не забезпечуються. Більше того, ризик впливу на свідків наразі вже втратив свою актуальність.

За існуючих обставин продовження застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становитиме для обвинуваченого надмірний тягар та непропорційне втручання у право на особисту свободу та певною мірою обмежуватиме права.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість інкримінованого правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суворість можливого покарання, дані про особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та реєстрації, з огляду на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованого обвинувачення та частково доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам, зважаючи на позицію ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії» від 02.08.2001, відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 § 1 (с) Конвенції, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, беручи до уваги позицію сторони захисту, про необхідність зміни застосованого до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби, а також те, що обвинувачений виконує належним чином свої процесуальні обов`язки, потерпілий та більшість свідків у кримінальному провадженні вже допитані, суд приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу та застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 183, 194, 197, 199, 314-316, 369-372, 376, 392-395 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 12 серпня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити залишати житло без дозволу прокурора, суду за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожним викликом прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення активних бойових дій, дозволит ОСОБА_5 , залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це прокурора та суддю протягом 48 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 про його право на звернення до суду із клопотанням про зміну адреси перебування під домашнім арештом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю під час дії воєнного стану в Україні.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Строк дії ухвали встановити до 12 серпня 2025 року включно.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13 червня 2025 року о 10 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1