Справа № 456/3960/25
Провадження № 1-кп/456/474/2025
ВИРОК

Іменем України

"08" вересня 2025 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років пробаційного нагляду;

за ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

11.06.2025 близько 17 години 46 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у магазині «Дніпро М», що за адресою вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Стрий, Львівської області, де побачив праворуч себе торговий стелаж зі шліфувальними машинами та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Надалі, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав з торгового стелажу магазину «Дніпро М» кутову шліфову машину «GL-240» вартістю 3864,00 гривень без ПДВ та, утримуючи при собі викрадений товар, не розплатившись за нього на касі, вийшов з приміщення магазину, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 21 липня 2025 слідчою СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, проти чого сторона захисту не заперечила.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 /п`яти/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 /п`яти/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі термін перебування його під вартою з 09.03.2024 по 21.04.2024 включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з 22.04.2024 по 20.06.2024 включно із розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Представник потерпілого ОСОБА_10 при вирішенні міри покарання поклався на розсуд суду.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та показав, що перебуваючи 11.06.2025 близько 17 години 46 хвилин, у магазині «Дніпро М», що за адресою вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Стрий, Львівської області, в стані алкогольного сп`яніння викрав з торгового стелажу магазину «Дніпро М» кутову шліфову машину «GL-240» вартістю 3864,00 гривень без ПДВ та, утримуючи при собі викрадений товар, вийшов з приміщення магазину, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення. Розкаюється у вчиненому.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд призначити обвинуваченому не сувору міру поканання.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт вчинення ОСОБА_6 таємного викрадення чужого майно (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, слід до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 /п`яти/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Також слід зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі термін перебування його під вартою з 09.03.2024 по 21.04.2024 включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з 22.04.2024 по 20.06.2024 включно із розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 11 червня 2025 року, тобто з дня його затримання, відповідно до протоколу затримання від 11.06.2025.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, й призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 /п`яти/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі термін перебування його під вартою з 09.03.2024 по 21.04.2024 включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з 22.04.2024 по 20.06.2024 включно із розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 11 червня 2025 року, тобто з дня його затримання, відповідно до протоколу затримання від 11.06.2025.

Речові докази: шліф машину кутову Dnipro M GL 240 серійний номер 1942000ZJT3 повернути потерпілому ТзОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М».

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1