Справа № 346/2118/25
Провадження № 1-в/346/182/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , із середньою освітою, українцю, громадянину України, раніше не судимому; згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.05.2025 року вважається засудженим вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,

початок строку: 30.08.2023 року

кінець строку: 30.08.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

в поданні зазначено, що засуджений під час тримання в ДУ ««Чортківська установа виконання покарань (№26)» не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення на нього не накладались, заохочення не застосовувались.

Із 14.03.2024 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання він допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що на нього накладено одне стягнення, яке станом на 05.06.2025 року погашене, та застосовано два заохочення за сумлінне ставлення до роботи, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Засуджений бере активну участь в роботах з благоустрою місць позбавлення волі, працевлаштований на виробництві у виробничій майстерні, до роботи відноситься добросовісно. У відношенні до представників адміністрації колонії та інших засуджених він ввічливий і тактовний, підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими, має заборгованість за виконавчими листами, яку погашає. Вину в скоєному злочині засуджений визнав повністю.

Тому начальник вказаної державної установи просить замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, який підтримав ПРОЧИТЬ ВІДСОВИТИ, БО 22.04 Є СТЯГНЕННЯ подання, засудженого, який просить задовольнити подання, та думку прокурора, яка заперечила щодо заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що цей засуджений своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення, оскільки 22.04. 2025 року на засудженого накладено стягнення у виді грошового штрафу в розмірі 1 000 грн. за вживання спиртовмісних речовин, він працював недостатній період часу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з правилами, передбаченими ч.3 цієї статті, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Обов' язковими умовами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є також відбуття визначених ч.4 ст.82 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що станом на 05.06.2025 року невідбута засудженим частина покарання складає один рік, два місяці і двадцять п`ять днів. Отже, він відбув понад 1/2 (одну другу) частину остаточного покарання, до якого він вважається засудженим згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.05.2025 року, оскільки засудженого звільнено від покарань, призначених вироками Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.09.2023 року та від 23.11.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією діянь відповідно до Закону України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення до засудженого 02.10.2024 р. та 02.04.2025р. застосовано заохочення у виді подяки за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків і додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у І кварталі 2025 року. Крім цього, 21.03.2024 року на засудженого накладено стягнення у виді попередження за порушення правил внутрішнього розпорядку, однак, це стягнення погашене, а 22.04.2025 року на засудженого накладено стягнення у виді грошового штрафу в сумі 1 000 грн. за вживання спиртовмісних речовин, відомості про погашення якого відсутні (а. с. 4).

Крім того, згідно зі змістом характеристики засудженого він бере активну участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі, працевлаштований на виробництві установи у виробничій майстерні, до роботи відноситься добросовісно, його поведінка є сумлінною. Також засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого вихованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» (а. с. 2, 3).

Відповідно до ч.1 ст. 52 КК України основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, пробаційний нагляд, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 та ч 2 ст. 61 цього Кодексу покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Отже, застосування до засудженого стягнень є не систематичним, а після 22.04.2025 року на нього такі не накладалися, що свідчить про наявність підстав для задоволення подання та заміни цьому засудженому вищевказаного покарання на покарання у виді обмеження волі, яке є найсуворішим покаранням з більш м`яких, ніж позбавлення волі.

Таким чином, вище вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Тому наявні достатні підстави для застосування до нього положень ст.82 КК України.

Отже, суд, враховуючи також вище зазначену тривалість невідбутої частини остаточного покарання, вважає можливим замінити цю частину більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк один рік,

На підставі наведеного та ст. 52, 61, 82 КК України, керуючись ст.336, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яка становить один рік, два місяці і двадцять п`ять днів, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк більш м`якого покарання у виді обмеження волі обчислювати з 03.03.2025 року, а строк перебування засудженого ОСОБА_5 в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України до набрання цією ухвалою законної сили зарахувати в строк відбуття покарання у виді обмеження волі з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день обмеження волі.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.06.2025 року о 16 год. 40 хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1