Дата документу 05.08.2025 Справа № 335/4585/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/524/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/4585/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2025 року про відмову у арешті майна,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 року за ознаками передбачених ч.2, ч.4 ст.246 КК кримінальних правопорушень.

Не погодившись із вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Свої вимоги мотивував тим, що транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 використовувався для перевезення незаконно зрубаних дерев, що встановлено в ході проведення обшуку автомобіля.

У разі ненакладення арешту на вищевказане майно це може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, власника майна ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21093, 1991 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_9 .

Клопотання обґрунтовано тим, що з початку 2025 року група осіб, діючи спільно, здійснюють незаконну порубку дерев у лісових насадженнях в межах Запорізького району Запорізької області, а в подальшому незаконно перевозять, зберігають та збувають отриману таким чином деревину у якості паливних матеріалів, чим спричиняють тяжкі наслідки для довкілля.

Під час проведення досудового розслідування отримана інформація, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, серед інших, причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 .

06.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого зазначений транспортний засіб було вилучено.

07.06.2025 вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та визначено місце його тимчасового зберігання.

Посилаючись на те, що вилучений транспортний засіб має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди злочину, використаний як засіб (знаряддя) для його вчинення і пов`язаний із незаконною порубкою дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, використаний для їх перевезення та зберігання, отже має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий суддя відмовила в задоволенні даного клопотання пославшись на те, що слідчим не доведено, що вилучений в ході обшуку транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт майна, між іншим, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, згідно ч.3 ст.170 КПК, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, тобто є речовим доказом.

Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є предметом кримінально протиправних дій, стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.2, ч.4 ст.246 КК, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом, а саме під час незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях.

Матеріали справи не містять інформації про повідомлення про підозру будь-кому у вчиненні передбачених ч.2, ч.4 ст.246 КК кримінальних правопорушень.

Також слід зазначити, що накладення арешту, тобто обмеження прав власника користуватися транспортним засобом, у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співмірним обмеженню права власності.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2025 року про відмову у арешті майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4