Єдиний унікальний номер судової справи 462/5597/25
Номер провадження 1-кп/462/524/25
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000533 від 02.05.2025 року відносно:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Івахнівці Чемеровецького р-ну Хмельницької обл., українки, громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

І. Рух справи в суді.

25.07.2025 року (вх. № 16372) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000533 від 02.05.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2025 року справу призначено до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.07.2025 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовлено. Постановлено клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000533 від 02.05.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, тобто до 26.09.2025 року включно.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.09.2025 року клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000533 від 02.05.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задоволено. Постановлено продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, тобто до 13.11.2025 року включно.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.09.2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

2.1. Щодо обставин кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 , 02.05.2025 року у період часу з 00 год. 00 хв. по 00 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із знайомим ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, тримаючи у руці ніж, нанесла ним ОСОБА_6 один удар в ділянку грудної клітки справа, чим спричинила останньому одне колото-різане поранення грудної клітки в 3-му міжребер`ї праворуч по білягрудинній лінії з ушкодженням правої мамарної артерії і вени, правої легені, ускладнене правобічним гемотораксом, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

2.2. Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження та учасників судового провадження.

3.1. Щодо позиції обвинуваченої.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала суду пояснення, свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції.

3.2. Щодо позиції сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на вказаній кваліфікації дій обвинуваченої, просила суд визнати її винною у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у межах санкції вказаної частини статті. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

3.3. Щодо позиції потерпілої сторони.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні наполягав на вказаній кваліфікації дій обвинуваченої, просив суд визнати її винною у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Претензій матеріально та морального характеру до обвинуваченої не має. Призначення покарання обвинуваченій залишив на розсуд суду.

IV. Позиція суду.

Суд враховує, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченої.

V. Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Так, показання обвинуваченої у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченою не оспорюються.

VІ. Призначення покарання.

6.1. Загальні положення.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує, що таке є важливим етапом кримінальної відповідальності та здійснюється виключно щодо особи, яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідає принципу Nullum crimen, nulla poena sine lege («Немає злочину, немає покарання без закону»). Покарання має особистий і індивідуалізований характер, оскільки його застосування передбачає врахування обставин справи та особистості винного, що узгоджується з принципом Poena personalis est («Покарання є особистим»). Воно є завершальним етапом кримінального процесу, і його призначення здійснюється судом відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, в якій визначено порядок прийняття рішення щодо покарання, з урахуванням правової оцінки діяння та особи обвинуваченого. Призначене покарання повинно відповідати вимогам законності, обґрунтованості, справедливості і бути необхідним, що відповідає принципу Fiat iustitia, ruat caelum («Нехай здійсниться правосуддя, хоч би впало небо»). Справедливість, як основний принцип призначення покарання, є базовою засадою правопорядку та критерієм довіри суспільства до правосуддя, що відображається у принципі Iustitia fundamentum regnorum («Справедливість основа держав»). Покарання, як засіб досягнення справедливості, має не лише каральний, а й превентивний характер, оскільки воно сприяє запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає принципу Poena non est ultio, sed cautio («Покарання це не помста, а застереження»), і спрямоване на попередження злочинних діянь як самого засудженого, так і інших осіб.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує, зокрема: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, сімейний, матеріальний стан, а також стан здоров`я; роль у скоєнні кримінального правопорушення та поведінку до і після вчинення такого; наявність обставини, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

6.2. Щодо обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

6.3. Щодо обставин призначення основного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України).

Відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка раніше несудима (а.с. 72-73 матеріалів кримінального провадження), має на утриманні малолітню дитину (а.с. 71 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у наркологічному диспансері (а.с. 75 матеріалів кримінального провадження), знаходилася на стаціонарному лікуванні в поліклінічній лікарні в 2012 році, 2016 році та у 2017 році (психічні та поведінкові розлади). За медичною допомогою у диспансер не зверталася (а.с. 77 матеріалів кримінального провадження), згідно висновку судово-психіатричного експерта № 848 від 28.05.2025 року стверджується, що обвинувачена у даний час тяжким психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період інкримінованих дій обвинувачена, також тяжким психічним розладом не страждала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 271-272 матеріалів кримінального провадження), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до категорії тяжкого злочину), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що остання визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, самостійно викликала поліцію та повідомила про подію, яка трапилася.

За таких обставин, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.4. Щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції її від суспільства, а тому вважає, що обвинувачену слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

VІI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

7.1. Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 21 273 грн. 30 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави, зокрема:

- 5 348 грн. 40 коп. витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта № СЕ-19/114-25/11227-Д від 27.05.2025 року (а.с. 287, 288-294 матеріалів кримінального провадження);

- 3 565 грн. 60 коп. витрат на проведення комплексної судової дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи, висновок експерта № КСЕ-19/114-25/11029-Д від 15.05.2025 року (а.с. 225, 226-228 матеріалів кримінального провадження);

- 12 359 грн. 30 коп. витрат на проведення біологічної експертизи, висновок експерта № КСЕ-19/114-25/11029-БД від 23.07.2025 року (а.с. 236, 237-242 матеріалів кримінального провадження).

7.2. Щодо запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/3091/25 від 03.05.2025 року (а.с. 104 матеріалів кримінального провадження) та продовжений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/3091/25 від 23.06.2025 року (а.с. 326 матеріалів кримінального провадження), а також у подальшому продовжений ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/5597/25 від 29.07.2025 рок та від 15.09.2025 року скасувати.

Так, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 377 КПК України згідно якої, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання, звільнення від відбування покарання, засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання, з огляду на застосування щодо обвинуваченої звільнення від покарання з випробуванням, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти в залі суду.

7.3. Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення.

Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 затримано 02.05.2025 року, у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 58-61 матеріалів кримінального провадження), 02.05.2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 91-93 матеріалів кримінального провадження).

Отже ОСОБА_4 , слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня затримання 02.05.2025 року (з моменту фактичного затримання) до 22.09.2025 року (дата ухвалення вироку суду).

7.4. Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/3091/25 від 02.05.2025 року (а.с 54-55 кримінального провадження) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

3. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 02.05.2025 року до 22.09.2025 року.

5. Обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

6. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

7. Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

8. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 21 273 (двадцять одна тисяча двісті сімдесят три) грн. 30 коп. за результатами проведення експертиз.

9. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/3091/25 від 02.05.2025 року (а.с 54-55 кримінального провадження), а саме на:

- «вирізку з м?якої іграшки «Гусака» зі слідами РБК, мобільний телефон марки «Редмі» модель 220333QNY, сірого кольору, мобільний телефон марки «Редмі» модель M2003J15SG, бірюзового кольору, пачки сигарет у якій знаходились 4 сигарети марки «Bond», двох пачок сигарет «rothmans», одна з яких пуста, інша частково заповнена, ніж кухонний з лезом та руків?ям чорного кольору зі слідами РБК, порожньої пляшки з під горілки об`ємом 0, 5 л «Неміроф», двох скляних стаканчиків, пляшки з горілкою «Неміроф», об`ємом 0, 7 л, пляшки «жестяної», з під «Ром коли», об`ємом 0,5 л, порожньої, футболки білого кольору, з надписами чорного кольору «ZERO XI», сумки чорного кольору (бананки) із зв?язкою ключів, грошових коштів в сумі 40 гривень, купюрами по 20 гривень».

10. Речові докази у кримінальному провадженні:

- вирізка з м?якої іграшки «Гусака» зі слідами РБК; пачка сигарет у якій знаходились 4 сигарети марки «Bond»; дві пачки сигарет «rothmans», одна з яких пуста, інша частково заповнена; порожнья пляшка з під горілки об`ємом 0, 5 л «Неміроф»; два скляних стаканчика; пляшка з горілкою «Неміроф», об`ємом 0, 7 л; пляшка «жестяної», з під «Ром коли», об`ємом 0, 5 л, порожньої; ніж кухонний з лезом та руків?ям чорного кольору зі слідами РБК (а.с. 46-50 кримінального провадження) знищити;

- мобільний телефон марки «Редмі» модель 220333QNY, сірого кольору; мобільний телефон марки «Редмі» модель M2003J15SG, бірюзового кольору; сумка чорного кольору (бананки) із зв?язкою ключів; грошові кошти в сумі 40 грн., купюрами по 20 грн.; футболка білого кольору, з надписами чорного кольору «ZERO XI» (а.с 46-50 кримінального провадження) повернути законним власникам;

- DVD диск на котрому міститься звукозапис із оператора «102» за 02.05.2025 року (а.с. 143 кримінального провадження) залишити у матеріалах кримінального провадження;

- DVD диск на котрому містяться відеозаписи із нагрудних камер події за 02.05.2025 року (а.с. 162 кримінального провадження) залишити у матеріалах кримінального провадження.

11. Порядок оскарження вироку, набрання законної сили та отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 22.09.2025 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1