У Х В А Л А 1-кп/538/14/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області клопотання прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Лохвицького району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000140 від 22.02.2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 06.05.2025 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 та зупинене судове провадження до його розшуку.

Прокурор в судовому судовому засіданні заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, про що подав письмове клопотання, посилаючись на існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурор довів наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, а саме ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики не змінились та продовжують існувати. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на розсуд суду, не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, тому з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на строк 60 днів.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України належить визначити розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням та в межах норм Кримінального-процесуального закону, а також практики Європейського суду з прав людини, розмір застави слід визначити відповідно до того ступеня довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої її застосовано, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, обставини кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити заставу у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 грн х 20 = 60560 грн), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 131-132, 177, 178, 181, 182, 183, 194, 314-317, 331, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 22 травня 2025 року по 20 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`тсот шістдесят) гривень.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали на депозитний рахунок р/р UA0015950, в ДКСУ м. Київ , МФО 820172, отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: запобіжний захід- застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Зобов"язати прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1