Справа № 569/4330/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратур ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №002545 від 05.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302, ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, звернулася до суду із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання вказує, що у період часу з грудня 2024 року до 12 березня 2025, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, вирішив виступати посередником з надання послуг сексуального характеру, яке виразилось у звідництві для розпусти, а також у звідництві для розпусти з метою наживи. ОСОБА_5 , порушуючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, усвідомлюючи небезпечність вчинюваних дій, які дістали виявлення у сприянні добровільному сексуальному спілкуванні раніше незнайомих між собою осіб, умисно надала посередницькі послуги в розпусті, а саме: сприяла добровільному спілкуванню та вчиненню розпусних дій раніше незнайомих між собою осіб протилежної статі. Маючи умисел на звідництво для розпусти шляхом посередництва у знайомстві та організації зустрічей осіб чоловічої статі зі своїми знайомими жіночої статі, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними, останній почав поширювати інформацію серед знайомих про можливість надання сексуальних послуг її подругами за грошову винагороду.

Так, 10 грудня 2024 року, о 13 год. 56 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 36, в м. Рівне по вул. Соборна, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з ОСОБА_6 , якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Крім того, 17 грудня 2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 34, в м. Рівне по вул. Соломії Крушельницької, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з ОСОБА_6 , якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Також, 07 березня 2025 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 8, в м. Рівне по вул. Княгині Ольги, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з ОСОБА_7 , якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

ОСОБА_5 , точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з метою особистого систематичного збагачення на постійній основі, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності вказаного джерела доходу, організувала систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду, а саме забезпечував зайняття проституцією іншими особами на території м. Рівне.

Так, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти моральності, вирішив організувати діяльність інших осіб з надання сексуальних послуг особами жіночої статі та отримувати систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

Відповідно до розробленого плану, особи жіночої статі, залучені для надання сексуальних послуг, після виконаного замовлення, передавали частину зароблених грошових коштів ОСОБА_5 , який здійснював свої незаконні функції щодо втягнення осіб жіночої статі в заняття проституцією для надання сексуальних послуг на території м. Рівне, та отримував 500 грн. від осіб, які були залучені для надання сексуальних послуг за створені умови для зайняття проституцією, зокрема підбір клієнтів для надання інтимних послуг.

Так, ОСОБА_5 , точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом використанням уразливого стану, під впливом матеріальних труднощів ОСОБА_8 , втягнув останню у заняття проституцією, з метою отриманням прибутку від надання нею сексуальних послуг особі чоловічої статі, узгодивши умови надання послуг сексуального характеру, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, у відверненні насильства чи обману з боку клієнтів та інших діях, організував та забезпечив незаконне надання сексуальних послуг останньою. ОСОБА_9 , будучи втягнутою у заняття проституцією, 10.12.2024, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру за 3000 гривень, які останній попередньо передав для неї, а ОСОБА_5 передав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, з метою отримання прибутку від надання сексуальних послуг, шляхом використанням уразливого стану, під впливом матеріальних труднощів ОСОБА_10 , втягнув останню у зайняття проституцією, узгодивши умови надання послуг сексуального характеру, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, у відверненні насильства чи обману з боку клієнтів та інших діях, організував та забезпечив незаконне надання сексуальних послуг останньою. ОСОБА_10 , будучи втягнутою у заняття проституцією, 12.03.2025, перебуваючи у готелі «Нірвана», що за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд. 8, надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру за 3000 гривень, які останній попередньо передав для неї, а ОСОБА_5 грошові кошти у в сумі 500 гривень.

06 квітня 2025 року ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.279 КПК України слідчим СВ Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: показами свідків; проведеними оперативними закупками; протоколом проведення обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились.

Крім того, сторона обвинувачення не мала можливостей забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено застосування запобіжного заходу, іншими способами протягом дії попередньої ухвали, в зв`язку об`єктивною неможливістю допиту усіх свідків та тривалим проведенням ряду судових експертиз.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує на необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж особисте зобов`язання не дозволить запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили суд продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №002545 від 05.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 302, ч.2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 06 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строк якого закінчується до 20.05.2025.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 20.05.2025, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, судових експертиз.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин.

Відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчим та прокурором доведено наявність заявлених ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України, який інкримінований для нього в межах розслідування даного кримінального провадження, а тому існують об`єктивні ризики можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, а тому у разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, не забезпечить своєчасне його з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Даних, які б вказували на неможливість продовження підозрюваному вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Застосування відносно ОСОБА_5 найбільш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить спроби перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання ОСОБА_5 полягає у тому, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим через необхідність проведення у рамках даного кримінального провадження ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, судових експертиз, з метою з`ясування всіх фактичних даних, які мають істотне значення для кримінального провадження.

При цьому із врахуванням ч. 2 ст. 179 КПК України, слідчий суддя покладає на ОСОБА_5 обов"язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги те, що прокурор в судовому засіданні довів необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 та враховуючи наявність достатніх для цього підстав, суд приходить до висновку про продовження застосування саме такого виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,179,184,193,194,196,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання межах строку досудового розслідування, тобто до 20.06.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов"язків до 20.06.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, а контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває справа.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя