Справа № 953/3281/25
н/п 1-кс/953/5157/25
УХВАЛА
"17" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
15 липня 2025 року до суду надійшло направлене поштою 11.07.2025 клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, тимчасово вилученого 10.07.2025 під час проведення обшуків.
До судового засідання прокурор, слідчий, власники майна, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, подали заяви про розгляд справи за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного:
За направлення клопотання поштою 11.07.2025, слідчий суддя вважає строк звернення із клопотанням дотриманим та розглядає клопотання по суті.
10.07.2025 під час проведення обшуків тимчасово вилучене майно, яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При тому, ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучене під час проведення обшуків майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт з забороною користування та розпорядження арештованим майном до його дослідження та зняття з мобільних телефонів, як носіїв, інформації, що має значення для досудового розслідування.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя роз`яснює власникам майна, право звернення у подальшому до суду із клопотанням про скасування арешту в порядку ст.174 КПК України.
Керуючись ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з забороною розпорядження та користування на майно:
- мобільний телефон ТМ «Honor 7-A», моделі DUA-L22, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператору «Лайфсел» з номером НОМЕР_3 та карткою пам`яті micro SD 4 GB, - належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- мобільний телефон Infinix X6853, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із сім-картками з номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , - належні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1