Провадження № 1-в/522/388/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі подання, подане на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України, начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходив військову службу на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 05.06.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , засудженого 05.06.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Подання мотивоване тим, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року набрав законної сили 06.07.2023 року та надійшов на виконання до Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях 04.12.2023 року.

У зв`язку з заявою засудженого про неможливість оплатити штраф одразу в повному обсязі, 06.12.2023 року на адресу суду направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Ухвалою суду від 18.01.2024 року подання задоволено та суму штрафу розстрочено відповідними частинами на п`ять місяців поточного року, з зобов`язанням останнього платити штраф рівними частинами, щомісячно. Засудженим надано квитанції про оплату трьох частин штрафу загальною сумою на 10.200 грн, остання 25.04.2024 року.

Згідно відомостей щодо джерел виплачених доходів, отриманих засобами Єдиного реєстру засуджених осіб, узятих під варту (ЄРЗО) відповідно до Порядку надання Державною податковою службою України, в ОСОБА_5 в І та ІІ кварталі 2024 року наявні джерела доходів.

Станом на 02.07.2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату чергової частини штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом двох місяців уповноважений орган з питань пробації не має.

Засуджений ОСОБА_5 неодноразово викликався судом для участі у розгляді подання органу пробації, належним чином повідомленим про дату та час розгляду подання. Однак, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника органу пробації та просив задовольнити подання.

Прокурор у судовому засіданні пояснила, що вважає подання необґрунтованим та просила відмовити у його задоволенні.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи позицію прокурора, враховуючи неявку засудженого для участі в судовому засіданні по розгляду вищезазначеного подання, яке може погіршити його становище, вважає, що при наведених обставинах в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ч. ч. 3, 4 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону, а у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання - є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. За змістом ст.389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що до подання органу пробації не конкретизоване, в ньому не зазначено яким саме покаранням необхідно замінити несплачену суму штрафу засудженому.

Між тим, суд відповідно до закону не вправі обирати на власний розсуд оговорені вище питання. Навіть, дискреційні повноваження суду не можуть бути підставою для відхилення від приписів закону.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання, які перешкоджають заміні покарання у виді штрафу на громадські або виправні роботи.

Згідно з аб. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Явка засудженого визнана судом обов`язковою і суд без особистих пояснень засудженого позбавлений можливості зробити обґрунтований висновок щодо наявності підстав для заміни несплаченої суми штрафу на інше покарання.

ОСОБА_5 у судові засідання не з`являється. Судові повістки, які направляються судом за адресою його місця реєстрації та проживання, повертаються у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, а тому у суду відсутні об`єктивні можливості для належного повідомлення засудженого ОСОБА_5 про місце та час слухання подання органу пробації, що є істотними порушеннями прав особи, відносно якої розглядається вказане подання.

Отже, на момент розгляду подання центру пробації, повідомити засудженого ОСОБА_5 у передбачений законом спосіб про місце слухання справи не виявляється можливим, у зв`язку з чим, на теперішній час подання органу пробації задоволенню не підлягає.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що подання начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , засудженого 05.06.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

Керуючисьст. 26, 27 КВК України, ст.53, 56 КК України ст. 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені подання начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , засудженого 05.06.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, - відмовити.

Копію ухвали направити до Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1