Справа №463/4685/25
Провадження №1-кс/463/4729/25
У Х В А Л А

22 травня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся в суд із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.04.2025 року.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дата та час розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, до судового засідання скерував лист, згідно якого заява ОСОБА_3 від 29.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення розглянута Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. З наданих заявником відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, не встановлено, про що також повідомлено заявника. У зв`язку із цим просить відмовити в задоволенні скарги.

Проаналізувавши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що дана скарга підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена.

Однак відповідно до норм КПК України, зокрема п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином відповідно до чинної редакції вказаної норми територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування, як юридичної особи.

У відповідності до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-558/0/4-13).

Із матеріалів скарги та долучених до неї письмових документів вбачається, що об`єктом оскарження є бездіяльність уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 . Вказане стверджується долученою до матеріалів скарги копією листа-відповіді, за підписом слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , згідно якого заява ОСОБА_3 від 29.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення розглянута Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. З наданих заявником відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, не встановлено, про що також повідомлено заявника.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що суб`єктом оскарження є Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, місцезнаходження якого: м. Тернопіль, вул. С.Стадницкової, 1.

Отже, оскільки місцезнаходження суб`єкта оскарження, не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова, подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Враховуючи наведене вважаю, що скаргу слід повернути скаржнику, роз`яснивши право звернутися з такою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Керуючись вимогамист.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.04.2025 року повернути скаржнику для подачі до належного суду.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма додатками до неї.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1