23.05.2025

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 642/4324/23

Провадження №1-кп/642/163/25

23 травня 2025 року

м. Харків

Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000715 від 04.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Локня, Локнянського району Псковської області російської федерації, громадянина України, українця, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 23.06.2015 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, ??03.11.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі, ??15.06.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, ??10.09.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, ??12.04.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтави від 08.07.2022 звільнений умовно - достроково з ДУ «Харківська виправна колонія №43» на невідбутий строк 10 місяців та 25 днів, 22.04.2025 Салтівським районним судом м.Харкова за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_10 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 573/2022 від 17.08.2023, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 29.09.2022), повторно вчинив умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_10 , будучи раніше судимий, останній раз 12.04.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтави від 08.07.2022 звільнений умовно - достроково з ДУ «Харківська виправна колонія № 43», на не відбутий строк 10 місяців та 25 днів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, знову повторно вчинив новий корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , 23.04.2023 близько о 17 год. 10 хв., знаходився в приміщенні кафе «В далі от жен» розташованого за адресою: м. Харків вул. Євгена Котляра, 3, де помітив раніше невідомого ОСОБА_11 , який також знаходився в приміщенні вказаного кафе, та в цей час розмовляв по телефону.

Саме в той час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, в умовах воєнного стану, та будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв?язку із військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 який в той час сидів за столом в приміщенні вищевканого кафе, та знаходячись з правої сторони, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб?єктивно усвідомлюючи протиправність своїх діянь, шляхом ривка вирвав з правої руки потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A 2/32GB, Granite Gray», вартістю 1905 гривень 12 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 500 М від 09.05.2023.

Після цього, ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 1905,12 грн.

ІІ. Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 25.07.2023 старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_12 та затверджений прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 , вступній промові та виступі під час дебатів.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_10 своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану. Прокурор зазначає, що винуватість ОСОБА_10 в пред`явленому обвинуваченні є повністю доведеною та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та поясненнями свідків.

В судових дебатах прокурор просив: «Беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, інші встановлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_10 , призначити йому таке покарання: за ч.4 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), за цим вироком та за вироком Салтівського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

ІІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_10 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним показання

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України визнав повністю та беззастережно за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. Фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та його правову кваліфікацію не оспорює, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив суду, що відпочивав в кафе «В далі от жен», яке розташоване за адресою: м. Харків вул. Євгена Котляра, 3, де помітив раніше невідомого ОСОБА_11 , який розмовляв по телефону. Тоді у обвинуваченого виник умисел на відкрите заволодіння майном, а саме мобільного телефону. ОСОБА_10 вирвав мобільний телефон з руки потерпілого ОСОБА_11 та здав у ломбард, грошовими коштами розпорядився на власні потреби.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Правова позиція сторони захисту відображена, зокрема, у вступній промові та виступах під час дебатів. Захисник звернув увагу суду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: повне визнання своєї провини обвинуваченим, його щире каяття, бажання стати до лав ЗСУ на захист країни від ворога, просив суд врахувати дані обставини при призначенні покарання.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на визнання своєї винуватості обвинуваченим, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

ІV.І. Показання.

На підтвердження вини ОСОБА_10 стороною обвинувачення надано докази, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, такі містяться у матеріалах кримінального провадження та за переконанням сторони обвинувачення доводять вину ОСОБА_10 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Зокрема, показами свідків, які допитані безпосередньо у судовому засіданні, попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведені до присяги (Т.1 а.с. 168-169, 179, 215-221 матеріалів кримінального провадження).

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює в кафе «В далі от жен», яке розташоване за адресою: м. Харків вул. Євгена Котляра, 3. В квітні 2023 бачила чоловіка, який випивав за столом та розмовляв по телефону. До кафе зайшли ще два чоловіка: один дуже високий, а один невеликого зросту, підійшли до чоловіка, який розмовляв по телефону і, високий вирвав телефон з рук та вибігли з кафе. Потерпілий вибіг за ними з кафе, хотів наздогнати, але йому це не вдалося. Впізнати ОСОБА_10 свідок не змогла, так як минуло багато часу, тільки за зростом повідомила суду, що можливо це він.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», пояснив суду, що в кафе "В далі от жен" за адресою м. Харків, вул. Євгена Котляра, 3 працює його дружина, 23.04.2023 приїхав в кафе, щоб її забрати додому, там вже були поліцейські, сам момент грабежу не бачив.

ІV.ІІ. Письмови докази

Суд зазначає, що окрім показань свідків, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні:

- заявою ОСОБА_11 про відкрите заволодіння невідомою особою його мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9A 2/32GB, Granite Gray» 23.04.2023, яка зареєстрована 23.04.2023 у ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області. Заява записана зі слів ОСОБА_11 та підписана особисто (Т.1 а.с.103);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000715 від 04.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, відповідно до якого невідома особа відкритим шляхом заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9A 2/32GB, Granite Gray», що належить потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду (Т.1 а.с.990.

- рапортом о/у СКП ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, відповідно якого встановлено, що до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- фактичними даними, які відображені у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2023, та у додатку до протоколу, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_11 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка, який в приміщенні кафе відкрито заволодів його мобільним телефоном.

Вказана слідча дія проводилася старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 в присутності двох понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , до впізнання пред`являлися чотири особи чоловічої статі, які не мали істотних відмінностей у віці, зовнішності чи одязі.

Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень чи доповнень, будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії не висловлювали, що підтверджується змістом протоколу від 09.05.2023 (Т. 1 а.с. 104-106);

- постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 09.05.2023 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09.05.2023, та зобов`язання відповідальну особу ФОП « ОСОБА_17 », розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , надати показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису шляхом копіювання (виготовлення) на цифровий носій (DVD-диск), або інший можливий інформаційний носій та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09.05.2023 (Т. 1 а.с. 145);

- протоколом огляду речей та документів від 09.05.2023, який складений старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_12 в приміщенні каб. 53 СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, та фотоілюстративним матеріалом до протоколу, ??DVD - R диском з камер відеоспостереження ФОП « ОСОБА_17 », розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , за 23.04.2023, відповідно якого оглянуто відеозаписи електронному носії: файли, об?ємом 622 728 КБ, тип МР4, назвою «UZHD _ch3_4019_2032», файл, об?ємом 543 720 КБ, MP4, який має назву «UZHD_ch6_4019_2032».

При відкритті файлу об?ємом об?ємом 622 728 КБ, тип МР4, який має назву «UZHD_ch3_4019_2032», встановлено, що файл має кольорове зображення, звук відсутній, тривалість 40:13 хвилин. У правому верхньому кутку присутній напис «2023-04-23 16:40:25». Коли напис а саме час в правому верхньому кутку змінюється «16:45:33» на відео з`являється чоловік, який заходить до приміщення кафе «В далі от жен», за адресою: АДРЕСА_2 , даний чоловік одягнутий в чорну куртку, сині джинси білі кросівки, та кепку, 16:47:31, на відео видно як даний чоловік стоїть поруч з кафе, в 16:48:52 даний чоловік знову заходить до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Харків вул. Євгена котляра, 3, в 16:50:28, даний чоловік виходить з приміщення кафе, за стоїть поруч вхідних дверей спілкується з чоловіком, в в 16:50:59, даний чоловік знову заходить в приміщення вказаного кафе, в 16:54:41 вказаний чоловік вибігає з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , та щось тримає в руках, біжить в ліву сторону від кафе, в цей час за ним з вказаного кафе вибігає другий чоловік, та намагається догнати.

При відкритті файлу об?ємом 543 720 КБ, тип МР4, який має назву «UZHD _ch6_ 23172032», встановлено, що вказане відео з іншої камери має аналогічне зображення тільки з іншого боку (Т. 1 а.с. 100, 107-125);

- постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 09.05.2023 про визнання DVD - R диску з камер відеоспостереження ФОП « ОСОБА_17 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за 23.04.2023 речовим доказом (Т.1 а.с.126);

- висновком експерта № 500М від 09.05.2023, відповідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A» 2/32GB, зазначеного в постанові про призначення експертизи, станом на 23.04.2023 складає: 1905,12 грн. (Т. 1 а.с. 127-130);

- фактичними даними, які відображені у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2023, та у додатку до протоколу, підтверджується, що в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , свідок ОСОБА_14 впізнає чоловіка на фото №4, якого 23.04.2023 бачив в кафе "В далі от жен" за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана слідча дія проводилася старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 в присутності двох понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , до впізнання пред`являлися чотири особи чоловічої статі, які не мали істотних відмінностей у віці, зовнішності чи одязі.

Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень чи доповнень, будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії не висловлювали, що підтверджується змістом протоколу від 10.05.2023 (Т. 1 а.с. 131-133);

- фактичними даними, які відображені у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2023, та у додатку до протоколу, підтверджується, що в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , свідок ОСОБА_20 впізнає чоловіка на фото №3, який 23.04.2023 знаходився у кафе "В далі от жен" за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 3.

Вказана слідча дія проводилася старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 в присутності двох понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , до впізнання пред`являлися чотири особи чоловічої статі, які не мали істотних відмінностей у віці, зовнішності чи одязі.

Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень чи доповнень, будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії не висловлювали, що підтверджується змістом протоколу від 10.05.2023 (Т. 1 а.с. 134-136);

- довідкою Повного товариства «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія від 09.05.2023 за № 990, відповідно якої 23.04.2023 ОСОБА_10 отримав у Товариства фінансовий кредит за залог мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A» 2/32GB, Імей: НОМЕР_1 (Т.1 а.с.137-138);

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Суд враховує, що у обвинуваченого ОСОБА_10 із потерпілим ОСОБА_11 раніше не було неприязних стосунків, тому підстав для обмови обвинуваченого у потерпілого немає.

V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_10

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

VІ. Мотиви суду при призначенні покарання

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, свої дії піддав критичній оцінці та неодноразово висловлював жаль щодо скоєного.

Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_10 визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до вимог, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він має середню освіту, не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, обвинувачений має незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодноразово судимий: 23.06.2015 Новоодеським районним судом Миколаївської області, за ч. 1 ст. 263 КК України, до 3 років позбавлення волі, ??03.11.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі, ??15.06.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 4 місяців арешту, ??10.09.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, ??12.04.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.07.2022 звільнений умовно - достроково з ДУ «Харківська виправна колонія №43» на не відбутий строк 10 місяців та 25 днів, 22.04.2025 Салтівським районним судом м.Харкова за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю для цього передумов, а застосування таких положень Закону буде явно несправедливим через м`якість покарання.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 2 лютого 2021 року у справі № 361/7311/19.

При призначенні покарання, суд враховує висновки Верховного суду, які викладені у постанові цього суду від 25.06.2018 року у справі 511/37/16-к, відповідно до яких: виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Вироком Салтівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2025 ОСОБА_10 засуджено за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили.

Оскільки, судом встановлено, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, в якому визнано винним ОСОБА_10 , було вчинено ним 23.04.2023, тобто до ухвалення вироку Салтівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2025, тому суд призначає покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироками та остаточно призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць.

При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі за правилами передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тому в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 зараховується час його тримання під вартою з 25.06.2023 за вироком Салтівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2025 у відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

В ході досудового розслідування та під час розгляду справи по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_10 не обирався запобіжний захід.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи № 500М від 09.05.2023 у розмірі 716, 94 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), за цим вироком та за вироком Салтівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2025 шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 , починаючи з 25.06.2023 і до набрання вироком законної сили, виходячи із співвідношення, згідно з яким одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути зі ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу № 500М від 09.05.2023 у розмірі 716, 94 грн. (сімсот шістнадцять грн. 94 коп.) грн.

Речові докази по справі:

- ??DVD - R диск з камер відеоспостереження ФОП « ОСОБА_17 », розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , за 23.04.2023, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000715 від 04.05.2023, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_21