Дата документу 30.04.2025Справа № 554/4069/25
Провадження № 1-кс/554/5606/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області, майора поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 15.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пороги, Ямпільського району, Вінницької області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчих слідчого управління ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 15.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Пороги, Ямпільського району, Вінницької області, громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, в умовах воєнного стану організував незаконне переправлення особи через державний кордон України діями у вигляді усунення перешкод, вчиненими з корисливих мотивів за наступних обставин:

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2022, прийнятого у відповідності до Указу Президента від 24.02.2022 № 64/2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років за певними виключеннями.

18.02.2025 ОСОБА_5 , достовірно знаючи про намір ОСОБА_7 виїхати за межі України, під час телефонної розмови з останнім запропонував особисту зустріч для обговорення цього питання.

19.02.2025 близько 13 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зустрілися на території автостанції, розташованої за адресою: вул. Європейська, 154, м. Пирятин, Полтавська область. Під час розмови ОСОБА_5 , достовірно знаючи про встановлені законодавством обмеження щодо виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років під час дії правового режиму воєнного стану, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 20 000 доларів США організувати його незаконний виїзд (переправлення) за межі України з використанням особистих зв`язків та знайомств.

У ході вказаної розмови ОСОБА_5 повідомив, що у разі згоди на вказані умови, ОСОБА_7 має передати копії своїх документів (паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, свідоцтво про народження дітей, свідоцтво про шлюб, військово-обліковий документ), а також аванс - грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США.

20.02.2025 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час наступної телефонної розмови досягнуто домовленості про те, що останній передасть лише 500 доларів США як частину попередньої оплати, а решту після збору повної суми.

26.02.2025 року близько 12 год. 30 хв., на території тієї ж автостанції, у салоні автомобіля марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 21 000 гривень як часткову оплату за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України. Також ОСОБА_7 передав йому копії вищевказаних документів.

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив, що орієнтовно наприкінці березня на початку квітня 2025 року буде організовано незаконний канал переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Польща. Для цього останній має прибути до м. Київа, де його зустрінуть та посадять у транспортний засіб, яким його буде вивезено за межі України. Також ОСОБА_5 наголосив, щоб ОСОБА_7 мав при собі решту суми 19 500 доларів США та очікував подальших вказівок.

Після цього, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 , мешканцю м. Київ, повідомив йому про наявність особи, яку необхідно незаконно переправити через державний кордон, та обговорив деталі організації цього злочину.

29.03.2025 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 телефоном, що канал для переправлення через державний кордон України готовий, та поцікавився, чи готовий останній здійснити оплату. ОСОБА_7 відповів, що необхідні кошти зможе надати після продажу об`єкта нерухомості.

15.04.2025 року ОСОБА_5 повторно зв`язався з ОСОБА_7 , повідомив про необхідність внесення 1 000 доларів США як завдатку за переправлення через державний кордон України та 500 доларів за перевезення. Для цього він надав реквізити банківської картки № НОМЕР_2 для перерахування ОСОБА_7 коштів у гривневому еквіваленті. Крім того, передав номер телефону ОСОБА_8 , який, за домовленістю, мав зустріти ОСОБА_7 у м. Київ та координувати подальші дії. Того ж дня, через деякий час ОСОБА_7 перерахував на вказану картку грошові кошти у сумі 63 000 грн, після чого зателефонував ОСОБА_8 .

У ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 механізм організації незаконного переправлення через державний кордон України до Словацької Республіки, запевнив у виготовленні відповідних документів та проставлянні відбитків підробленої печатки та штампу Державної міграційної служби України про оформлення виїзду на постійне місце проживання в паспорті громадянина України останнього. За результатами розмови між ними була досягнута домовленість про зустріч у м. Київ для реалізації подальших незаконних дій.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказанго кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

1) протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 17.01.2025 та від 16.04.2025;

2) протоколами огляду та вручення грошових коштів від 26.02.2025 та 15.04.2025;

3) протоколом огляду від 15.04.2025

3) протоколами за результатами проведення НСРД;

4) іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Приєднав до матеріалів клопотання документи на 5 арк.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення клопотання слідчого з огляду на його стан здоров`я, вважає розмір застави визначений в клопотання занадто великим.

Адвокат в судовому засіданні підтримав свого підзахисного та заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання посилаючись на його стан здоров`я та матеріальний стан. Приєднав до матеріалів клопотання документи на 16 арк.

Слідчий суддя заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною першою статі 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновано, передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Під час проведення досудового розслідування свідки вказаного кримінального правопорушення проживають на території Миргородського району, в результаті чого, підозрюваний зможе встановити місця їх проживання та контактні дані близьких родичів, щоб почати впливати на вказаних осіб, з метою зміни показань на користь підозрюваного, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вирок суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у якому підозрюється, а саме під час проведення досудового розслідування було зафіксовано, що вказана протиправна діяльність є одним з джерел його доходу, тому з метою відновлення отримання такого доходу може продовжити вчиняти незаконні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України установлено, що підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке в аспекті кримінально-правової кваліфікації відносяться до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

Таким чином, ОСОБА_5 , боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватості, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Крім цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може знищувати інформацію, речові докази, місце знаходження яких на даний час ще не встановлене та не вилучено.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у даному провадженні;

- особиста порука на адресу слідчого управління та обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи під домашнім арештом, не можливо запобігти спробам підозрюваного уникнути покарання за вчинення злочину шляхом залишення місця, визначеного судом з метою переховування від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань,а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04,у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Таким чином, саме розмір застави визначає ступінь суворості даного запобіжного заходу, а при його визначенні враховуються об`єктивні й суб`єктивні критерії. Основним серед них є ступінь тяжкості вчиненого злочину й у ч. 5 ст. 182 КПК України визначено межі застави з урахуванням такого ступеня.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням вказаного та положень ч. 5 ст. 182 КПК України, застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн, враховуючи дохід підозрюваного, не буде непомірною для нього та є достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, у випадку внесення застави, на виконання вимог ст. 194 КПК України, існує обґрунтована необхідність у зобов`язанні підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2)не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного і керуючись ст. 182, 194 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пороги, Ямпільського району, Вінницької області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн грн.

У разі внесення ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на нього обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

3)прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

4)не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1