Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6652/25
Номер провадження 1-кс/711/1656/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - адвоката ОСОБА_3

особи в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , в порядку ч.12 ст.584 КПК України, про звільнення особи з-під варти та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2025 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ч.12 ст.584 КПК України, про звільнення особи з-під варти та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування скарги зазначено, щозі змісту ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 року, отриманої з електронної системи «Електронний суд», вбачається, що вказаною ухвалою було, зокрема визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Швейцарської ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Швейцарської ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 01.08.2025 року включно, до фактичної передачі компетентним органам Швейцарської Конфедерації, але не більше строку встановленого ч.1 ст. ст.584 КПК України.

Відповідно до ч.12 ст.584 КПК України за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді, якою обрано запобіжний захід ОСОБА_8 датована 03.06.2025 року, представник ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_3 наділений правом звернутися з даною скаргою до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в інтересах свого підзахисного.

Сторона скаржника вважає, що на даний час ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України відносно ОСОБА_9 суттєво зменшились, що має бути враховано слідчим суддею при розгляді даної скарги.

На переконання захисника, гарантування належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 в повному обсязі може бути гарантовано цілодобовим домашнім арештом.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Європейський суд з прав людини зробив висновок, що сам по собі ризик переховування не може доводитись лише наявністю тяжкого покарання, орган який доведе вказаний ризик має продемонструвати слідчому судді, суду докази зі змісту яких можливо встановити, що в даному випадку ОСОБА_10 з великою вірогідністю має вчинити дії, направлені на неналежну процесуальну поведінку та переховуватися від прокурора, суду.

Проте, вищевказане в повній мірі спростовується тим, що ОСОБА_10 вже попередньо затримувався у м. Чернівці посадовими особами Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, був також поміщений до слідчого ізолятора, проте після його звільнення жодних дій направлених на переховування не вчиняв. Звільнення відбулось з підстав неналежного оформлення документів на екстрадицію.

Сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення на даний час - неможливо, адже матеріали кримінального провадження фізично знаходяться в правоохоронних органах Швейцарської Конфедерації, досудове розслідування по ним завершено, і навіть суто гіпотетична зміна жодним чином не зможе вплинути на сатисфакцію.

Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні на даний час неможливо, адже досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, зміна показань вказаних осіб жодним чином не вплине на їх сатисфакцію.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на даний час неможливо, з підстав які наведені у п.2 та 3 даної скарги.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується на даний час - є суто припущенням, адже ОСОБА_10 вже тривалий час перебуває на території України і за відповідний час жодних злочинів не вчиняв.

Крім того, при обранні особі запобіжного заходу центральним є питання дослідження наявності чи відсутності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України слід сприймати через призму п.3-8 ч.1 ст.178 КПК України, тобто через характеризуючі дані - вік та стан здоров`я ОСОБА_9 , стан здоров`я його близьких, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_10 має офіційний шлюб на території України, постійне місце проживання, характеризується позитивно за відповідним місцем проживання та має значні проблеми зі здоров`ям.

Вищевказане підтверджується, медичними довідками філії Державної Установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби в Черкаській та Кіровоградській областях» від 29.05.2025 року та від 24.06.2025 року, зокрема за результатами обстеження медичні спеціалісти не виключають гострого інсульту.

При цьому, відповідно до паспорту Громадянки України серії НОМЕР_1 та свідоцтва про шлюб від 25.05.2023 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебувають у шлюбі.

ОСОБА_11 відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки володіє домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до заяви від 18.07.2025 року не заперечує аби її чоловік ОСОБА_10 перебував під цілодобовим домашнім арештом за вказаною адресою.

Адвокат ОСОБА_3 додатково зазначає, що відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради компрометуючих фактів на ОСОБА_4 в Крутьківському старостинському окрузі немає.

Окрім того, слідчий суддя в ухвалі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 року виходив з того, що Черкаською обласною прокуратурою було надано у розпорядження суду документи в копіях, а саме: супровідний лист Міністерства юстиції України щодо екстрадиції ОСОБА_9 з України до Швейцарської Конфедерації від 02.06.2025 року, наказ Міністерства Юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання рішення суду від 30.05.2025 року, висновок за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироків суду.

Проте, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.07.2025 року по справі №711/5338/25 було скасовано наказ Міністерства Юстиції України від 30.05.2025 року «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 з України до Швейцарської Конфедерації».

Разом з цим, відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 11.07.2025 року, 04.07.2025 року від Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» до УДМС надійшли матеріали відносно громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 , які будуть розглянуті в установленому законодавству порядку.

Таким чином, ОСОБА_10 вже тривалий час перебуває у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», а саме з 21.03.2025 року, тобто вже понад 4 календарні місяці, питання про екстрадицію ОСОБА_9 компетентними органами України та Швейцарської Конфедерації не вирішено.

Вже вдруге ОСОБА_10 затримується та поміщується до слідчого ізолятора, і вдруге понад тривалий час не екстрадується.

Адвокат ОСОБА_3 звертає увагу, що ОСОБА_10 засуджений не судом України, а судом Швейцарської Конфедерації, тобто і відбувати покарання йому необхідно у країні, яка і винесла відповідний вирок, у свою чергу в даній ситуації ОСОБА_10 відбуває покарання в Україні, адже він утримується 4 календарні місяці в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», більше того, до цього ОСОБА_10 утримувався в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Таким чином, враховуючи, неможливість відбування покарання в Україні, відсутність оперативного вирішення питання про екстрадицію, сторона скаржника вважає, що за відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та наявності міцних соціальних зав`язків застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_10 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 просили скаргу задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги, оскількизастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення видачі (екстрадиції) ОСОБА_9 до Швейцарської Конфедерації.

Заслухавши доводи ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 , заперечення прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що співробітниками УКР ГУНП в Черкаській області 20.03.2025, в порядку ст.ст. 208, 582, 615 КПК України, в м. Золотоноша Черкаської області затримано громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації, з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію), з утриманням останнього в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно затриманого громадянинаШвейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації - задоволено.

Визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою.

Продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року включно, до фактичної передачі компетентним органам Швейцарської Конфедерації, але не більше строку встановленого ч.10 ст.584 КПК України.

Згідно з нормами ч.10, 11 ст.584 КПК України,після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:

1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;

2) документи про громадянство особи;

3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з вимогами ст.587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Матеріали екстрадиційної перевірки разом із висновком щодо такої перевірки надсилаються відповідному центральному органу України.

Відповідно до положень ст.589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:

1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;

2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;

3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;

4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);

5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;

5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України;

6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Нормами ст.590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято.

У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.

Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.07.2025, скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.06.2025, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_4 - задоволено, та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 30.05.2025 №15355 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 з України до Швейцарської Конфедерації».

В ухвалі від 16.07.2025 Черкаським апеляційним судом встановлено, що Черкаською окружною прокуратурою та Черкаською обласною прокуратурою проведена екстрадиційна перевірка, і за її результатами складено відповідні висновки за наслідками екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Швейцарської Конфедерації, які 22.05.2025 направлено до Міністерства юстиції України, як до центрального органу, для прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи.

Відповідно до екстрадиційної перевірки встановлено, зокрема, що:

Відсутні підстави, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам Швейцарської Конфедерації, з метою виконання покарання, призначеного вироком Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації №SK 2072 від 22 вересня 2020 року у виді 36 місяців позбавлення волі за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 123, 285, 303, 304 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації.

Станом на проведення перевірки встановлено, що громадянин Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в органи міграційної служби області та України з питань набуття громадянства України, а також про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту або тимчасового захисту, не звертався.

Відповідно до посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_3 від 28.06.2023, виданої органом 7301 зі строком дії до 27.06.2024, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Швейцарської Конфедерації (відповідно до постанови КМУ від 21.10.2022 № 1202 термін дії посвідки продовжено).

Строк давності виконання обвинувальних вироків швейцарської сторони, відповідно до ст.80 КК України та законодавства Швейцарської Конфедерації, не закінчилися.

Згідно Наказу Міністерства Юстиції України від 30.05.2025 на підставі висновку Департаменту міжнародного права та представництва від 29.05.2025, відповідно до статей 1, 2, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та статей 573, 574, 590 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із запитом Федерального департаменту юстиції та поліції Швейцарської Конфедерації від 12.06.2024 прийнято рішення про видачу громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 в частині засудження за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.303, 304, 285, 123 Кримінального кодексу Швейцарії.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що 03.06.2025 ОСОБА_13 , в умовах слідчого ізолятору, звернувся до Центрально-Південного міжрегіонального управління ДМС із заявою про визнання його біженцем та застосування до нього додаткового захисту. Вказане клопотання було повернуто та рекомендовано звернутися до належного органу, саме: УДМС України в Полтавській області, куди він і звернувся 30.06.2025. Згідно до відповіді вказаного органу на запит представника заявника - адвоката ОСОБА_14 , вказане клопотання дійсно надійшло до УДМС України в Полтавській області і наразі перебуває на розгляді по суті заяви.

Судом апеляційної інстанції констатовано, що відповідно до ч.2 ст.589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Тобто, із часу звернення із заявою про визнання біженцем, або визнання особою, яка потребує додаткового захисту, чи визнання особою, яка потребує тимчасового захисту особа вже перебуває під захистом України, протягом розгляду цієї заяви і навіть під час оскарження відмови наданні такого статусу.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 справа №757/56198/21-к.

Таким чином, колегією суддів апеляційної інстанції зроблено висновок, що подання ОСОБА_15 заяви про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту з 03.06.2025 є фактом звернення до Центрально-південного управління ДМС з відповідною заявою, у зв`язку з чим висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги помилковий, попри те, що на час постановлення оскаржуваного Наказу МЮУ від 30.05.2025 ОСОБА_13 із відповідною заявою до уповноваженого органу не звертався та звернувся вже після його прийняття, оскільки, за словами скаржника, він мав намір відразу звернутися з такою заявою до компетентних органів України, однак в умовах перебування в слідчому ізоляторі не міг належним чином скористатися правовою допомогою та вчасно реалізувати свій намір.

Наразі принцип невислання вважається частиною звичаєвого міжнародного права. У найбільш загальному вигляді принцип невислання відображений в ст. 33 Конвенції про статус біженців 1951 року, відповідно до якої «договірні Держави не будуть жодним чином висилати або повертати біженців до кордонів країни, де їхньому життю чи свободі загрожуватиме небезпека через їхню расу, релігію, громадянство, належність до певної соціальної групи або політичні переконання».

Також звернута увага, що дія ст.3 Конвенції 1984 року поширюється на всіх людей, які знаходяться під юрисдикцією держави, у тому числі біженців, осіб, які потребують додаткового захисту, шукачів захисту та інших категорій осіб. Більше того, ця норма не допускає виключень.

Україна надає захист іноземним громадянам і особам без громадянства, які його шукають на її території, у порядку, визначеному Законом № 3671-VI «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» шляхом: визнання біженцем; визнання особою, яка потребує додаткового захисту; визнання особами, які потребують тимчасового захисту.

Водночас згідно із законодавством України заборона вислання (екстрадиції) біженців, осіб, які потребують додаткового захисту, та осіб, які потребують тимчасового захисту, не перешкоджає проведенню щодо них екстрадиційної перевірки.

З урахуванням вищевказаних обставин, слідчим суддею встановлено, що на даний час відносно громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вирішено питання, щодо видачі його (екстрадиції) доШвейцарської Конфедерації.

Разом з цим, на даний час і не вирішено питання, яке вподальшому може взагалі унеможливити видачі (екстрадиції) ОСОБА_4 до Швейцарської Конфедерації, а саме не прийняте будь-яке рішення щодо заяви ОСОБА_4 від 30.06.2025 про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, яке перебуває на розгляді УДМС України в Полтавській області.

При цьому, слідчий суддя враховує, що із часу звернення ОСОБА_4 із заявою про визнання біженцем, або визнання особою, яка потребує додаткового захисту, чи визнання особою, яка потребує тимчасового захисту він перебуває під захистом України, протягом розгляду цієї заяви і навіть під час оскарження відмови наданні такого статусу.

З урахуванням того, що з 30.06.2025, тобто з моменту подачі заявипро визнання біженцем, або визнання особою, яка потребує додаткового захисту, чи визнання особою, яка потребує тимчасового захистуОСОБА_13 перебуває під захистом України, а також характеризуючих даних щодо особи ОСОБА_4 (має посвідку на постійне проживання в Україні, одружений з громадянин кою України, має постійне місце проживання) та його процесуальної поведінки (від правоохоронних органів як України так і Швейцарської Конфедерації не переховувався, повідомляв про місце фактичного знаходження/проживання), слідчий суддя вважає, що застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є справедливо необгрунтованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Нормами ст.585 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров?я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.

З урахування викладеного, слідчим суддею на теперішній час не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права ОСОБА_4 на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За таких обставин, з урахуванням всіх обставин справи, встановлених законодавчих гарантій під час здійснення екстрадиційної процедури, характеризуючих даних відносно громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міцність його соціальних зв`язків в Україні, а також даних з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» про його стан здоров`я, слідчий суддя не вбачає наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційного арешту) ОСОБА_4 , та вважає, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних забезпечувальних обов`язків, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: вчасно прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 573 - 601 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_4 , - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно громадянина Швейцарської ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з встановленням строку на два місяці, тобто до 24.09.2025 включно, але не більше як до моменту фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Швейцарської Конфедерації.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого звільнити з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_16 , що у разі порушення ним умов обраного запобіжного заходу, слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.07.2025 року о 17:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1