Справа №359/4976/25
Провадження №1-кс/359/912/2025
УХВАЛА

6 травня 2025 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002651, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається слідчим суддею.

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся з вказаним клопотанням та посилається на те, що 19 квітня 2025 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України. Санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. За підозрюваним зареєстровано право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення мансардного поверху у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_2 ; нежиле приміщення на мансарді ІІ уровня у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_3 , а також квартиру АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 може відчужити ці об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Ця обставина утруднить виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Тому слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 просить з метою можливої конфіскації майна накласти арешт на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення мансардного поверху у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_2 ; нежиле приміщення на мансарді ІІ уровня у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_5 , заборонивши підозрюваному відчуження та розпорядження вказаним майном.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечують проти задоволення клопотання та посилаються на необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 . Проведена органом досудового розслідування експертиза є неякісною та неповною. Крім того, 28 квітня 2025 року ОСОБА_5 подарував належну йому квартиру АДРЕСА_4 дружині ОСОБА_7 , а в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня особа. Тому підозрюваний та його захисник ОСОБА_4 просять відмовити у задоволенні клопотання.

2. Встановлені обставини та норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

19 квітня 2025 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України (а.с.172-180), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 з 24.02.2004 призначений на посаду головного бухгалтера ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ». ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, забезпечив внесення неправдивих відомостей у Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) з боку ПрАТ «Авіакомпанія МАУ» на адресу Договору №02-23.30-30 щодо наданих послуг з технічного обслуговування та ремонту на загальну суму 9277354,42 грн. (1161953,60 дол. США). Вказані злочинні дії призвели до виникнення різниці вартості робіт з технічного обслуговування та ремонту ПС згідно Актів виконаних робіт, що складені ПрАТ «Авіакомпанія МАУ» на адресу Замовників - AB «FL Technics» та ОАО «ДОНАВИА», та вартості виконаних робіт згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг), складених з боку ПрАТ «Авіакомпанія МАУ» на адресу Договору СД, у сумі 2637572,49 доларів США. Крім того, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, переслідуючи спільну злочинну мету, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші посадові особи ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» підписали фінансову звітність - Баланс станом на 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013 та Звіт про фінансові результати за 2011, 2012, 2013 роки підприємства «Договір про СД» (ПрАТ «Авіакомпанія МАУ» та ДП «МА «Бориспіль», в яких були відображені завідомо неправдиві відомості щодо фінансово-господарської діяльності. Таким чином, враховуючи умови Додаткової угоди №4 від 30.06.2009, укладеної до Договору №02-23.30-30 від 24.09.2004, ДП «МА «Бориспіль» () заподіяні збитки у зв`язку із недоотриманням доходу за договорами: № PS0289/SR-11 від 11.01.2011, № PS0904/2011-02-03 (в деяких документах зустрічається як PS 0293/SR-11) від 03.02.2011, № PS0964/2011-03- 17 (в деяких документах зустрічається як PS 0296/SR-11) від 17.03.2011, №PS1014/2011-05-02 (в деяких документах зустрічається як PS 0301/SR-11) від 02.05.2011, №1270/2011-11-17 (в деяких документах зустрічається як PS 0310/SR-11) від 17.11.2011, №PS0307/HM-11 від 30.07.2011, №PS0331/SR - 12 (в деяких документах зустрічається як PS0314/SR-12) від 25.04.2012, №PS0319/SR-12 (в деяких документах зустрічається як PS0314/SR-12) від 31.01.2012, №PS0291/HM-11 (в деяких документах зустрічається як PS0291/HM-11) від 08.02.2011, №1032/2011-05-16 (в деяких документах зустрічається як PS0302/SR-11) від 16.05.2011, №PS0903/2011-01-31 від 31.01.2011 в загальній сумі 1318786,25 доларів США, що становить 10527708 гривень 59 копійок, які у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своєму майні інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

3. Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Розмір заподіяних ДП «МА «Бориспіль» збитків у зв`язку із недоотриманням доходу визначений висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1209/18-1 від 12 вересня 2018 року (а.с.56-98).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №424151389 від 25 квітня 2025 року (а.с.163-164) за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення мансардного поверху у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_2 ; нежиле приміщення на мансарді ІІ уровня у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_3 , а також квартира АДРЕСА_4 . Безумовно, накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна ОСОБА_5 є втручанням держави в право підозрюваного на мирне володіння майном. Таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та спрямоване на захист суспільних інтересів, що полягають у забезпеченні кримінального судочинства. Тому накладення арешту на майно ОСОБА_5 узгоджується з невід`ємними гарантіями, передбаченими ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це слідчий суддя висновує про те, що з метою можливої конфіскації майнаналежить накласти арешт на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення мансардного поверху у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_2 ; нежиле приміщення на мансарді ІІ уровня у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_3 , заборонивши відчуження та розпорядження вказаним майном. Факт реєстрації малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , не перешкоджає накладенню арешту на майно, оскільки слідчим суддею не забороняється користування вказаним об`єктом нерухомого майна, а лише забороняється підозрюваному відчуження та розпорядження ним.

Водночас, зі змісту копії договору дарування від 28 квітня 2025 року (а.с.211) вбачається, що 28 квітня 2025 року подарував належну йому квартиру АДРЕСА_4 дружині ОСОБА_7 . Відтак підстави для накладення арешту на вказану квартиру відсутні. Тому у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в цій частині вимог належить відмовити.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.

З метою заборони відчуження та розпорядження майном, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накласти арешт на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення мансардного поверху у житловому будинку АДРЕСА_2 ; нежиле приміщення на мансарді ІІ уровня у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_3 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складений 12 травня 2025 року.

Слідчий суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1