У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Люблине Березанського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000086.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.08.2025 р., з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., за умови внесення якої покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя: не навів належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; не врахував вік, соціальну незрілість підозрюваного та його щире каяття; не розглянув можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту.

Захисник вважає, що тримання під вартою не відповідає принципу пропорційності та суперечить практиці ЄСПЛ, а рішення слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості й вмотивованості.

На думку захисника є підстави для скасування оскаржуваної ухвали на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407 та ст. 409 КПК України, з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколахвській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000089, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , який під час дії в Україні воєнного стану, введеного і продовженого Указами Президента України він 25.04.2025 р., приблизно о 01.15 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебував на площі КП «Березанський центральний ринок» за адресою: с. Березанка Миколаївської області Миколаївського району, вул. Суворова, 57, виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення та таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , що зберігається у металевому контейнері № 17, який розташований за вказаною адресою.

25.04.2023 р. приблизно о 01.30 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території КП «Березанський центральний ринок» за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с-ще Березанка, вул. Суворова, 57, підійшов ззаду до металевого контейнеру № 17 за вказаною адресою, заліз на дах металевого контейнеру та, приклавши фізичну силу, відігнув кут пластикового даху, вибив металевий прут, що знаходився під пластиковим дахом, одержав змогу потрапити до приміщення зазначеного металевого контейнеру № 17.

Тобто, реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через пластикових дах металевого контейнеру проник до приміщення даного контейнеру, розташованого за вказаною адресою.

Перебуваючи у приміщенні контейнеру № 17, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу, викрав електроінструменти, а саме: шуруповерт торгівельної марки «ProCraft» моделі «PA12Li» вартістю 960 грн., шуруповерт торгівельної марки «ProCraft» моделі «PA18С» вартістю 1699 грн., акумуляторний секатор торгівельної марки «ProCraft» моделі «ES32Li» вартістю 2917,50 грн., машинку шліфувальну кутову торгівельної марки «ELTOS» моделі «МШУ-125-1250» вартістю 1106 грн., акумуляторну ланцюгову пилу торгівельної марки «Grand» моделі «АПЦ-20V/8-4» вартістю 2 965 грн.

Після цього ОСОБА_5 , з електроінструментами через зроблений останнім вхідний отвір пластикового даху покинув місце події.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди в розмірі 9 647,50 грн.

03.05.2025 р. приблизно о 19.30 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийшов у гості в домоволодіння свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 , який перебував у зазначеному домоволодінні раптово виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , ввівши в оману ОСОБА_9 , сказавши останньому, що піде до приміщення туалету, яке знаходиться у житловому будинку домоволодіння за вказаною адресою, до приміщення туалету не пішов, а зайшов до спальної кімнати домоволодіння, де на ліжку побачив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А15 Model SM-A155F|DSN», що знаходився на той момент у чохлі (книжка) чорного кольору. Після цього ОСОБА_5 зняв вказаний чохол з мобільного телефону, та поклав його на ліжко. Далі останній, усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу, діючи умисно, достовірно знаючи, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно забрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А15 Model SM-A155F|DSN», та залишивши вказаний мобільний телефон при собі, покинув місце події.

Отже, ОСОБА_5 , таємно викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А15 Model SM-A155F|DSN» вартістю 5 567,50 грн., спричинивши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

25.05.2025 р. приблизно о 23.50 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходячи по вул. Березанській (Суворова), буд. 75 в с. Березанка Миколаївського району Миколаївської області навпроти двоповерхового будинку, побачив припаркований легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у законному користуванні ОСОБА_10 .

Там у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 , відчинив водійські двері автомобіля марки ««ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого відчинив підлокітник автомобіля, де виявив грошові кошти у сумі 10 000 грн. та усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу, діючи умисно, достовірно знаючи, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи з корисливих мотивів, таємно забрав грошові кошти у сумі 10 000 грн. та покинув місце події, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на зазначену суму.

27.05.2025 р. приблизно о 23.50 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходячи по АДРЕСА_3 навпроти двоповерхового будинку, побачив припаркований легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у законному користуванні ОСОБА_10 .

Там у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 , відчинив водійські двері автомобіля марки ««ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого відчинив підлокітник автомобіля, де виявив грошові кошти у сумі 25 000 гривень та 200 доларів США, які по курсу НБУ станом на 27.05.2025 р. відповідає еквіваленту 8 314 грн., та усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу, діючи умисно, достовірно знаючи, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи з корисливих мотивів, таємно забрав грошові кошти у сумі 25 000 грн. та 200 доларів США, які залишивши при собі та покинув місце події, чим спричинив ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 33 314 грн.

29.05.2025 р. приблизно о 00.30 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходячи по АДРЕСА_3 навпроти двохповерхового будинку, побачив припаркований легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у законному користуванні ОСОБА_10 .

У ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 , відчинив водійські двері автомобіля марки ««ВАЗ» моделі «210990-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого рукою відчинив підлокітник автомобіля, де виявив грошові кошти у сумі 10 400 грн. та усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу, діючи умисно, достовірно знаючи, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи з корисливих мотивів, таємно забрав грошові кошти у сумі 10 400 грн., які залишив при собі та покинув місце події, чим спричинив ОСОБА_10 майнової шкоди на зазначену суму.

16.06.2025 р. приблизно о 23.30 год., точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_9 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

У цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, належного ОСОБА_9 . Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , у приміщенні спальної кімнати житлового будинку, в ході її поверхневого огляду, помітив на поверхні дерев`яної приліжкової тумби мобільний телефон марки «Samsung» модель «А05S», серійний номер SM-A057GDSN, імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , 2 SIM-картки, флеш-накопичувач SD 32 GB, який взяв та поклав до кишені своїх штанів.

У цей час злочинні дії ОСОБА_5 , який перебував у спальній кімнаті помітив ОСОБА_9 , який стояв позаду, та супроводжував переміщення ОСОБА_5 по будинку, побачивши дії ОСОБА_5 . ОСОБА_9 почав кричати аби той зупинився, на що ОСОБА_5 не реагував.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені потерпілим ОСОБА_9 і оцінюються як відкрите викрадення, з метою доведення злочину до кінця та втечі з місця події, відкривши вхідні двері будинку із середини зник з викраденим майном належним ОСОБА_9 , а саме з мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Samsung» модель «А05S», серійний номер SM-A057GDSN, імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , 2 SIM-картки, флеш-накопичувач SD 32 GB, у невідомому напрямку, тобто відкрито викрав майно і розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди.

29.05.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та 17.06.2025 р. змінено підозру та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень та кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, який є неповнолітньої особою, його майнового стану та завданої майнової шкоди, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норми міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема дані протоколів допиту свідків та потерпілих, огляду місця події від 17.06.2025 р., висновків експертів та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд дійшов висновку про існування сукупності процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які в умовах цього кримінального провадження є достатніми для застосування саме такого запобіжного заходу.

Так, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується як тяжкістю інкримінованих ОСОБА_5 злочинів (ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України), за найтяжчий з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, так і його фактичною втечею з місця події після вчинення злочину, з подальшим зникненням з викраденим майном. Така поведінка свідчить про прагнення уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення нового кримінального правопорушення обґрунтовано випливає з кримінальної історії підозрюваного. Так, лише протягом останніх двох років до Березанського районного суду Миколаївської області направлено 4 обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України 16.01.2023 р., 19.10.2023 р., 19.04.2024 р. та 07.10.2024 р.. Більше того, підозра у новому тяжкому злочині (ч. 4 ст. 186 КК України) повідомлена йому лише через 12 днів після повідомлення про інше правопорушення, що вказує на тенденційний характер злочинної поведінки.

Соціальна дезадаптація підозрюваного (відсутність місця проживання, спілкування з опікуном, посередня характеристика, зловживання алкоголем) підтверджує відсутність стабільних соціальних зв`язків, що посилює реальність зазначених ризиків.

Отже, сукупність встановлених обставин характер інкримінованих злочинів, наявність 4 обвинувальних актів у провадженні суду, черговість повідомлення підозр, фактичне зникнення після вчинення злочину, соціальна дезадаптація свідчить про існування реальних ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зумовлює необхідність тримання ОСОБА_5 під вартою як виняткового запобіжного заходу, тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Посилання захисника на соціальну незрілість ОСОБА_5 , його вік та щире каяття, на переконання апеляційного суду, не можуть нівелювати встановлені ризики та не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Наведені обставини враховуються під час оцінки особи підозрюваного, однак не усувають об`єктивної можливості переховування або вчинення нових кримінальних правопорушень. Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що застосування цілодобового домашнього арешту не забезпечить досягнення цілей кримінального провадження у цій конкретній ситуації.

Отже, оскільки рішення слідчого судді, станом на день розгляду клопотання слідчого, є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про пом`якшення підозрюваному ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3