печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

03.07.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000158 від 18.04.202.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направила заяву про розгляд клопотання без її участі та задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000158 від 18.04.2024, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 13 грудня 2023 року (більш точних даних, таких як: час, місце, спосіб тощо, органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 створив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, яка включала в себе дві організовані групи під керівництвом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до яких увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 .

Метою створення злочинної організації стало вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів, що потребують ретельної довготривалої підготовки за участі інших осіб із розподілом ролей кожного учасника, спрямованих на досягнення плану злочинних дій, відомого членам злочинної організації, з подальшим чітким його виконанням, при суворому підпорядкуванні керівнику як лідеру злочинної організації і дотриманні встановленої ним дисципліни.

За період свого функціонування створена ОСОБА_5 злочинна організація вчинила низку кримінальних правопорушень, пов`язаних із підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів, зокрема на: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..

16.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Хмельницький, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до відповіді на доручення ДКР Національної поліції України під час здійснення протиправної діяльності, ОСОБА_10 , з метою ухилення від відповідальності, приховування своїх реальних статків та доходів від неї, а також з метою конспірації своїх злочинних дій, неодноразово здійснював купівлю та реєстрацію як рухомого майна (транспортних засобів) так і нерухомого майна на довірених йому осіб, серед яких є зокрема його батько - ОСОБА_22 .

Згідно бази реєстраційних карток на транспортні засоби, ОСОБА_23 на праві власності належить транспортний засіб, яким безпосередньо користувався підозрюваний ОСОБА_4 та є його фактичним власником, а саме автомобіль «BMW X5», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім цього, під час досудового розслідування виникли достатні підстави вважати, що з метою легалізації коштів отриманих злочинним шляхом ОСОБА_4 вживає заходів щодо приховання протиправної діяльності та легалізації незаконно отриманого майна, зокрема автомобіля «BMW X5», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який він придбав за кошти здобутті внаслідок своєї злочинної діяльності.

Також досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що реальним власником та володільцем вказаного автомобіля є ОСОБА_4 і вказаний автомобіль він використовував у своїй злочинній діяльності, зокрема перевозив на ньому предмет злочину - підроблені документи з нанесеними голографічними захисними елементами.

Постановою слідчого ГСУ НП України від 30.10.2025 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказамом у кримінальному провадженні.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів та відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

У цьому випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, відчужувати, користуватись та видозмінювати зазначене майно.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на майно, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Слідчий суддя у даній ухвалі повністю не наводить зміст документів доданих до клопотання (доказів), оскільки він обмежений таємницею досудового розслідування згоду на розкриття якої слідчим, прокурором йому не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «BMW X5», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_22 , та яким фактично користувався підозрюваний ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1