Провадження № 11-кп/4808/433/25
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01.08.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 (Обвинувачений) в кримінальному провадженні №00000097 за ч. 2 ст. 15 п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Суд продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2025.

1.2. Рішення мотивовано тим, що сторона обвинувачення довела наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

2. Доводи апеляційної скарги.

2.1. Справа сфабрикована, а тому її потрібно відправити на досудове розслідування.

2.2. Обшук проводився без участі обвинуваченого та його захисника.

2.3. Обвинувачений не має відношення до інкримінованих йому злочинів.

Просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

3.2. Прокурор заперечив доводи апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

4.2. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч. 1. ст. 183 КПК України).

4.3. Обґрунтованість обвинувачення.

Оцінка обгрунтованості обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого (ч. 2 ст. 422-1 КПК) поза компетенцією апеляційного суду, оскільки провадження перебуває на розгляді по суті в суді першої інстанції. Тому, з цих мотивів відповідні доводи обвинуваченого апеляційний суд до уваги брати не може.

4.4. Щодо ризиків.

Обвинуваченому поставлено у вину вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, покарання за які - позбавлення волі на строк від трьох до семи років (ч. 1 ст. 263 КК України) та позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі (ч.2 ст. 15 п.11, п. 12 ч.2 ст. 115 КК України). Імовірна тяжкість покарання може спонукати уникати правосуддя.

Суд апеляційної інстанції констатує, що в цей час продовжує існувати такий рівень ризиків, який обумовлює утримання обвинуваченого під вартою. Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, а також те, що обставини, за яких судом було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК продовжують існувати.

Суд вважає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

4.5. Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Метою вжиття запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених ст. 177 КПК.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано та оцінено відповідні ризики (ст.177, 178 КПК України).

Оскарженою ухвалою було вирішено питання про продовження строку тримання під вартою.

У матеріалах справи відсутні докази зміни будь-яких обставин, які існували при обранні запобіжного заходу обвинуваченому. Раніше встановлені ризики також не перестали існувати.

Отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу відсутні.

5. Висновки.

Апеляційний суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого під час здійснення цього кримінального провадження ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду.

Суд першої інстанції врахував усі необхідні обставини цього провадження, дані про особу обвинуваченого і прийняв законне, обгрунтоване та належно вмотивоване рішення.

Тому апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01.08.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4