У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі :

прокурора ОСОБА_3

особи, відносно якої вирішується питання застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8

представника сектору ювенальної превенції Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 26.03.2025 відносно неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Магдалинівка, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 7-В ласу Магдалинівського ліцею Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2025 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, малолітній водій ОСОБА_4 , не маючи права на керування транспортними засобами, керуючи трьохколісним мотоциклом кустарного виробництва, з двигуном від мотоциклу «Урал» без реєстраційного номеру, який не зареєстровано в установленому законом порядку, з технічно несправною гальмівною системою, здійснював рух у світлий час доби, на відкритій ділянці місцевості поблизу річки Чаплинка, яка має ґрунтове покриття, покрите травою, у селищі Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, та перевозив в якості пасажира малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відкритому кузові позаду себе.

У ході руху в цих же умовах, 26 березня 2025 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, малолітній водій ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати мотоциклом, не урахувавши дорожню обстановку та стан транспортного засобу, внаслідок чого на підйомі, на відкритій ділянці місцевості поблизу річки Чаплинка у селищі Магдалинівка, Самарівського району, Дніпропетровської області, втратив контроль над керуванням транспортного засобу та допустив перекидання транспортного засобу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажиру мотоцикла - малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі справа, у правій вилично-скроневій області, на переніссі, у лівій лобно-скронево-виличній області з розповсюдженням на ліву щоку, на правій щоці, крововиливи в м?які тканини голови в обох лобних областях, лінійний перелом лівої скроневої кістки, який розташований вертикально, починається в області лускової частини, йде до низу на основу черепа, через піраміду лівої скроневої кістки, Турецьке сідло, на піраміду правої скроневої кістки де сліпо закінчується, розділяючи основу черепа навпіл, масивні субарахноїдальні крововиливи в мозочку та в пікулях головного мозку, нечисленні непов?язані з судинами крововиливи та численні периваскулярні мікрогеморагії в речовині головного мозку кори та підкоркових структур, набряк головного мозку, емфізема легень, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідкий стан крові.

Усі виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності мають ознаки тяжких, оскільки є несумісними з життям, тому одразу призвели до смерті потерпілої ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 31.4.1 а) та 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

31.4.1. Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у виді заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

До суду справа надійшла з клопотаннями слідчого, з яким погодився прокурор, про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою провину у вчиненні суспільно небезпечного діяння за цим клопотанням визнав у повному обсязі, від надання пояснень відмовився.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що 26.03.2025 вона була вдома, займалася хатніми справами. Діти гуляли у дворі. Мотоцикл завжди стояв збоку за забором, коли вона виходила на двір, то не звернула уваги, чи був мотоцикл чи ні. Через деякий час до неї прибіг ОСОБА_11 (товариш її сина), почав стукати у двері та кричав, щоб вона бігла, що вони перевернулися та ОСОБА_12 без свідомості. Вона побігла на по дорозі зустріла сина, який ніс на руках її доньку ОСОБА_13 . По дорозі вона викликала швидку та поліцію, зателефонувала чоловіку. Швидка приїхала, але донька була мертва. Дозволу на те, щоб взяти мотоцикл, син у неї не питав, звуку від`їжджаючого мотоцикла вона не чула. Діти вже потім їй сказали, що мотоцикл вони виштовхали. Батько навчав сина їздити на мотоциклі, але був завжди поряд, вона проти цього не заперечувала, але до цього випадку ОСОБА_14 мотоцикл ніколи не брав і нікого в мотоциклі не катав.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка законний представник малолітнього - ОСОБА_5 суду показав, що 26 березня 2025 року він був на роботі. На час події його двома не було. Приблизно в 11-00 годин зателефонував син та сказав, що чекають швидку. Коли він приїхав додому, то там була швидка. З сином був його друг, ОСОБА_11 , про це він дізнався, коли приїхав додому. Мотоцикл він зібрав сам для допомоги по господарству. Зазвичай син катався на мотоциклі у його присутності, та з його дозволу. Мотоцикл зберігався у дворі, був незачинений. До цього випадків, коли син брав мотоцикл без його відома, він не знає. Мотоцикл їздив, але гальма були такі, що цими гальмами його не зупинити. Він створений, щоб робити на городі, це не мопед, він важкий, швидкість його не більше 20 км на годину.

Також під час судового засідання судом були досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2025 з план-схемою та фототаблицею, відповідно до якого місцем події є ділянка дороги Т0414 в районі е/о №136, в с.Магдалинівка, Самарівського району Дніпропетровської області, поблизу р.Чаплинка. Оглядом зафіксовано сліди шин мотоцикла, які схожі до слідів перекидання, та сліди, схожі на кров, зафіксовано розташування транспортного засобу та вилучений трьохколісний мотоцикл кустарного виробництва з двигуном № НОМЕР_1 від мотоцикла «Урал» (а.с.51-94);

- протокол огляду місця події від 26.03.2025, відповідно до якого у приміщенні КП «Магдалинівської ЦЛ №1 слідчим оглянуто труп ОСОБА_10 (а.с.95-99).

- висновок експерта від 28.04.2025 №СЕ-19/104-25/13578-ІТ, відповідно до якого гальмівна система трьохколісного мотоциклу кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал» не здатна виконувати свої функції і на момент проведення експертного огляду перебуває у стані відмови. На момент проведення експертного огляду рульове керування мотоцикла «Урал» здатне виконувати свої функції і на момент проведення експертного огляду перебуває у працездатному стані. Причиною відмови гальмівної системи трьохколісного мотоциклу кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал» є наступні несправності: надлишковий знос накладки верхньої гальмівної колодки та підклинювання кулачків розсування гальмівних колодок гальмівного механізму переднього колеса, відсутність гальмівних барабанів з гальмівними колодками на обох задніх колесах, відсутність педалі приводу гальмівних механізмів задніх коліс та головного гальмівного цилиндру з бачком живлення, відсутність трубопроводу, який з`єднує головний гальмівний циліндр із трійником від`єднання трубопроводу гальмівного механізму лівого заднього колеса від з`єднувального трійника. Несправності, які призвели до відмови гальмівної системи трьохколісного мотоциклу кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал» виникли до моменту настання розглядаємої дорожньо-транспортної пригоди. Несправності, які призвели до відмови гальмівної системи трьохколісного мотоцикла кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал» можливо було виявити зовнішнім оглядом (несправності контуру задніх коліс) та під час руху мотоцикла по неефективності гальмування (несправності гальмівного механізму переднього колеса) (а.с.115-121);

- протокол допиту малолітнього свідка від 17.04.2025, разом з DVD-R диском, на якому наявний відеозапис від 17.04.2025 з проведеним допитом ОСОБА_15 (а.с.128-130, 137).

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.04.2025 за участі свідка ОСОБА_15 та відеозапис його проведення, відповідно до якого свідок підтвердив та на місці показав механізм ДТП (а.с.133-132, 137);

- протокол проведення слідчого експерименту та відеозаписом його проведення, відповідно до якого під час проведення слідчого експерименту малолітній ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, показав місце, звідки він взяв мотоцикл, а також на місці показав механізм ДТП (а.с.131-132, 137);

- висновок експерта №282н від 17.04.2025 за результатами судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупу знайдено: садна на лобі справа, у правій вилично-скроневій області, на переніссі, у лівій лобно-скронево-виличній області з розповсюдженням на ліву щоку, на правій щоці, крововиливи в м`які тканини голови в обох лобних областях, лінійний перелом лівої скроневої кістки, який розташований вертикально, починається в області лускової частини, йде до низу на основу черепа, через піраміду лівої скроневої кістки, Турецьке сідло, на піраміду правої скроневої кістки, де сліпо закінчується, розділяючи основу черепа навпіл, масивні субарахноїдальні крововиливи мозочку та в пікулях головного мозку, нечисленні непов`язані з судинами крововиливи та численні периваскулярні мікрогеморагії в речовині головного мозку, кори та підкоркових структур, набряк головного мозку, емфізема легень, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідкий стан крові. Причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стало грубе порушення анатомічної цілісності голови у виді перелому кісток основи черепу, забою головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними додаткових методів дослідження. Усі виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, мають ознаки тяжких, оскільки є несумісними з життям, тому одразу привели до наступу смерті потерпілої, заподіяні тупими твердими предметами або при ударі о такі з великою силою, можливо внаслідок мотоциклетної травми (а.с.140-149).

- висновок експерта №1098-25 від 05.05.2025 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого в заданій дорожній обстановці, при встановлених слідством обставинах розвитку ДТП, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП при дотриманні ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній обстановці, при встановлених слідством обставинах розвитку ДТП, дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з вказаною ДТП (а.с.145-149).

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , доведений дослідженими судом доказами.

Водночас, прокурором заявлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, оскільки ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 97,105 КК України та вимог ст.ст.498-499 КПК України, до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді застереження та передачі під нагляд законному представнику - батьку ОСОБА_5 , строком на 2 роки.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування щодо малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , погодились із тим, що малолітнім ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вказаних у клопотанні обставин, щодо застосування заходів виховного характеру не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5 .

Представник служби у справах дітей Магдалинівської селищної ради ОСОБА_8 та представник сектору ювенальної превенції Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в судовому засіданні також не заперечували проте задоволення клопотання.

Так, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_16 виповнилося 13 років, тобто згідно зі ст.22 КК України, останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 2 ст.286 КК України.

Згідно зі ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1ст.501 КК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст.97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд приймає до уваги те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки необережного тяжкого кримінального правопорушення, виховується у повній сім`ї, за місцем навчання характеризується виключно з позитивної сторони, проживає в добрих матеріальних, соціальних та житлово-побутових умовах, проявляє достатній для свого віку розумовий розвиток, отримує достатньо підтримки і уваги з боку батька і матері, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

На час вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг тринадцятирічного віку та не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме: не досяг 16-ти років, тому не може нести кримінальну відповідальність на загальних підставах.

Враховуючи те, що в судовому засіданні доведено факт вчинення суспільно небезпечного діяння малолітнім ОСОБА_4 , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, яке ним вчинено у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, що виключає застосування покарання, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру саме у виді застереження та передачі його під нагляд законному представнику - батьку ОСОБА_5 , з огляду на обставини вчиненого малолітнім суспільно-небезпечного діяння та відомостей про його особу.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.03.2025 накладено арешт на транспортний засіб - незареєстрований трьохколісний мотоцикл кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал», котрий належить ОСОБА_5 , який необхідно скасувати на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст.484, 497. 498-501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000297 від 26.03.2025 відносно малолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд його батьку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 2 (два) роки.

Контроль за виконанням ухвали покласти на службу у справах дітей Магдалинівської селищної ради та ювенальну превенцію Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.03.2025 на транспортний засіб - незареєстрований трьохколісний мотоцикл кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал» - скасувати.

Речові докази:

- незареєстрований трьохколісний мотоцикл кустарного виробництва з двигуном НОМЕР_2 від мотоцикла «Урал», який зберігається на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_5 за належністю;

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1