У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.05.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрюваний просить поновити строк на апеляційне оскарження. Ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Апелянт, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, зазначив, що повний текст ухвали слідчого судді не отримав.

Просить врахувати, що він є учасником АТО та ООС, після деокупації м. Херсона, упродовж 2022-2024 працював в державних та комунальних установах. У зв`язку з наявним статусом учасника АТО та ООС, вважає себе особою, яка вчинила злочини проти держави агресора. Зазначає, що не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000399 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

12.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2025 щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2025.

03.04.2025 першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12.05.2025.

Слідча звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування. В обґрунтування клопотання вказала, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу обумовлена тим, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, розуміючи факт наявності збройного конфлікту на території країни та ведення РФ агресивної війни проти України, захоплення та подальшого утримання РФ території Херсонської області, зокрема, м. Херсона, з розташованими на ній державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та іншими об`єктами, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, з метою утворення, функціонування та утримання на території Херсонської області окупаційною адміністрацією РФ системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, задля становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Херсоні, приблизно на початку літа 2022 року добровільно обіймав посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме: т.зв. «Начальник охраны управления Службы по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидаций последствий стихийных бедствий» та «т.зв. «заместитель начальника Управления - начальник отдела организации реагирования на ЧС и ликвидации стихийних бедствий аппарата управления Службы по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидаций последствий стихийных бедствий».

Перебуваючи на вищевказаних посадах в незаконному правоохоронному органі, ОСОБА_7 керував роботою підпорядкованого підрозділу, здійснював сприяння окупаційним органам влади у поширенні авторитету незаконно створених органів серед місцевого населення, що призвело до забезпечення належного функціонування незаконного створеного правоохоронного органу та посилило заходи тимчасової окупації територій Херсонської області.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя зазначив, що обираючи запобіжний захід, а в подальшому продовжуючи строк його дії, досліджено надані органом досудового розслідування матеріали, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя зазначив, що з матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається, що для закінчення досудового розслідування необхідно виконати наступний обсяг слідчих (процесуальних) дій: завершити процедуру розсекречення матеріалів негласних (слідчих) розшукових дій, проаналізувати відомості, отриманні за результатами вказаних негласних слідчих (розшукових) дій, провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на перевірку зазначених відомостей.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частиною 3 ст. 395 КПК України передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З огляду на те, що повний текст ухвали слідчого судді підозрюваний не отримав своєчасно, строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням наведених апелянтом мотивів, слід поновити.

Щодо доводів апелянта про скасування ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, то колегія суддів встановила наступне.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя та суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшло своє підтвердження під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам підозрюваного, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами. У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права. Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами апелянта про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що на даному етапі досудового розслідування не може бути надана оцінка допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування. Відповідно до положень ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що встановлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

За висновком слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому є підстави вважати, що продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки підозрюваному відомі дані свідків та їх місця проживання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Продовжує існувати ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки перебуваючи на волі в умовах збройної агресії рф проти України та ведення бойових дій, підозрюваний може повернутися до співпраці з представниками держави-агресора та розпочати вчиняти кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею враховано, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, проте завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу не представляється можливим у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Слідчий суддя врахував специфіку кримінального правопорушення, значний перелік слідчих та розшукових дій, що необхідно провести у цьому кримінальному провадженні, зокрема, завершити процедуру розсекречення матеріалів негласних (слідчих) розшукових дій, проаналізувати відомості, отриманні за результатами вказаних негласних слідчих (розшукових) дій, провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на перевірку зазначених відомостей.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених ст. 219 КПК України, є неможливим з об`єктивних причин, обумовлених значним обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У даному кримінальному провадженні, слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. Обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Колегія суддів, на підставі аналізу наданих матеріалів, дійшла висновку, що з огляду на обґрунтованість підозри та наявності встановлених ризиків, дії та поведінка підозрюваного потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчим, прокурором доведено, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Щодо визначення застави. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтею 111-1 КК України. З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти Основ національної безпеки України, а також враховуючи наявність встановлених ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Поновити строк підозрюваному ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8