КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/5669/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ровеньки Луганської області, директора ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000644 від 12 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, терміном до 13 вересня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 1 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 087 800 грн.

Роз`яснено, що застава вноситься підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, МФО - 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA1012089, призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …., внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Роз`яснено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Уважає, що ухвала слідчого судді зазначеним у статті 370 КПК України вимогам не відповідає, є такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а висновки в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання старшого слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 242 240 грн; на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання, а також повернути заставодавцю ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» частину застави, внесеної за ОСОБА_7 у розмірі 3 845 560 грн.

Зазначає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України, є необґрунтованою.

Так, співробітники ТЦК та СП не здійснювали мобілізаційні заходи за адресами та в час, наведені у повідомленні про підозру, що виключає існування «законної діяльності ЗСУ» як додаткового безпосереднього об`єкту злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України.

У період указаних у клопотанні повідомлень (з 17 жовтня 2024 року по 19 листопада 2024 року) військовозобов`язані співробітники ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» перебували в процесі постановки на облік в ТЦК та СП, звірянні даних, проходження ВЛК та бронювання, що виключає існування об`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України.

Вказує, що висловлювання, які містяться у протоколі НСРД - аудіоконтроль особи від 07 жовтня 2024 року є оціночними міркуваннями про ймовірні мотиви, керуючись якими президент російської федерації прийняв рішення про початок повномасштабної війни, а не фактичним твердженням про допустимість або необхідність початку такої війни.

Уважає, що фактично єдиним доказом сторони обвинувачення, на якому ґрунтується підозра у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 436-2 КК України, є висновок судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №СЕ-19/119-25/5099-ЛД від 27 березня 2025 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_13 .

При цьому, звертає увагу на те, що під час проведення зазначеної експертизи та складання висновку експертом ОСОБА_13 були допущені грубі порушення законодавства про судову експертизу, що полягали у виході за межі своїх спеціальних знань та наданні правової оцінки обставинам справи.

Наголошує, що від самого початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 особисто, а також ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» підтримують ЗСУ та забезпечують обороноздатність країни; ОСОБА_7 особисто регулярно підтримує ЗСУ шляхом надання матеріально-технічної допомоги окремим підрозділам та військовим частинам, що підтверджується численними подяками; за ініціативи ОСОБА_7 21 лютого 2022 року на підприємстві було створено благодійну організацію «Благодійний фонд «Міжнародний центр життєвого розвитку», яка займається організацією надання допомоги військовослужбовцям, підтримує соціальні проєкти тощо; ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», власником якого є ОСОБА_7 , спеціалізується на будівництва споруд оборонного призначення, а також відновленні пошкоджених об`єктів енергетичної інфраструктури; ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» дотримується всіх вимог мобілізаційного та військово-облікового законодавства України.

Зазначає, що ОСОБА_7 виконав усі процесуальні обов`язки, встановлені ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року, а також невідкладно повідомив про це суд, прокурора та слідчого.

Окремо звертає увагу на бездоганну ділову та професійну репутацію ОСОБА_7 , що не було враховано слідчим суддею при постановленні ухвали.

Посилається на те, що відсутність можливості виїзду за межі міста Запоріжжя перешкоджає ОСОБА_7 виконувати частину своїх безпосередніх посадових обов`язків; застосування такого обмеження до ОСОБА_7 є непропорційним до визначеної законодавством мети та спричиняє негативні наслідки як для діяльності критично важливого підприємства ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», так і для державних інтересів в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим уважає за необхідне скасувати цей обов`язок, передбачений частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Також вказує, що абсолютна заборона ОСОБА_7 спілкуватися зі свідками, які є співробітниками ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», унеможливлює реалізацію ним свого права на управління належним йому підприємством, а також унеможливлює виконання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 своїх трудових обов`язків у повному обсязі.

На переконання сторони захисту, зважаючи на бездоганне виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків, а також реальну неможливість виконання ухвали в частині обов`язку носіння електронного засобу контролю з підстав, яку не залежать від підозрюваного, доцільним є скасування обов`язку, передбаченого частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладеного оскаржуваною ухвалою - «носити електронний засіб контролю».

Уважає, що застава у розмірі 4 087 800 грн є очевидно необґрунтованою та надмірною для ОСОБА_7 , оскільки вказаний розмір застави був акумульований та сплачений ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» за рахунок отримання позик від інших осіб, а повернення отриманих у позику грошових коштів, які були сплачені в якості застави, ставить підприємство у скрутне матеріальне становище та може мати наслідком труднощі у виконанні інших фінансових зобов`язань, у тому числі щодо виконання оборонних та енергетичних контрактів, виплати заробітної плати, сплати податків. При цьому, сторона обвинувачення не надає жодних доказів на підтвердження того, що має місце саме виключний випадок і розмір застави має перевищувати гранично встановлений більше ніж у 15 разів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 12 липня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1частиною першою статті 436-2 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 113 КК України.

16 липня 2025 року ОСОБА_7 у встановленому КПК України порядку затримано за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України.

16 липня 2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України.

17 липня 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000644 від 12 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, терміном до 13 вересня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 1 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 087 800 грн.

Роз`яснено, що застава вноситься підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, МФО - 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA1012089, призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …., внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Роз`яснено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: матеріалами, зібраними оперативним підрозділом; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13 грудня 2024 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних мереж від 03 лютого 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07 жовтня 2024 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23 грудня 2024 року; відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 №3985 від 05 травня 2025 року; висновком експерта №СЕ-19/119-25/5099 ЛД від 27 березня 2025 року за результатами судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи; висновком експерта №170/25 від 04 червня 2025 року за результатами судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 липня 2025 року; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке передбачене законом за вчинення злочинів, які йому інкримінуються, та з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, щоб уникнути від відповідальності за вчинене, до того ж він може вчиняти тиск на таких осіб; знищити чи переховувати речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 , хоча раніше і не судимий, у той же час підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень; продовжити злочинну діяльність з огляду на спосіб та обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведено наявність такого ризику, як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, такий ризик є сумнівним та розцінюється як домисел на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, а також його роль у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, спосіб вчинення таких кримінальних правопорушень та їх наслідки, існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи переховувати речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити злочинну діяльність, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії нетяжкого та тяжкого, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зав`язків, наявність постійного місця проживання, те, що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 1 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 087 800 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення розміру застави, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, є такими, що не заслуговують на увагу суду, доводи апелянта, що застава у розмірі 4 087 800 грн є очевидно необґрунтованою та надмірною для ОСОБА_7 , оскільки вказаний розмір застави був акумульований та сплачений ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» за рахунок отримання позик від інших осіб, а повернення отриманих у позику грошових коштів, які були сплачені в якості застави, ставить підприємство у скрутне матеріальне становище та може мати наслідком труднощі у виконанні інших фінансових зобов`язань, у тому числі щодо виконання оборонних та енергетичних контрактів, виплати заробітної плати, сплати податків, а сторона обвинувачення не надає жодних доказів на підтвердження того, що має місце саме виключний випадок і розмір застави має перевищувати гранично встановлений більше ніж у 15 разів.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 436-2 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

З наведених підстав, доводи захисника, викладені у доповненнях до апеляційної скарги, що співробітники ТЦК та СП не здійснювали мобілізаційні заходи за адресами та в час, наведені у повідомленні про підозру, що виключає існування «законної діяльності ЗСУ» як додаткового безпосереднього об`єкту злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України; у період указаних у клопотанні повідомлень (з 17 жовтня 2024 року по 19 листопада 2024 року) військовозобов`язані співробітники ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» перебували в процесі постановки на облік в ТЦК та СП, звірянні даних, проходження ВЛК та бронювання, що виключає існування об`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України; висловлювання, які містяться у протоколі НСРД - аудіоконтроль особи від 07 жовтня 2024 року є оціночними міркуваннями про ймовірні мотиви, керуючись якими президент російської федерації прийняв рішення про початок повномасштабної війни, а не фактичним твердженням про допустимість або необхідність початку такої війни; фактично єдиним доказом сторони обвинувачення, на якому ґрунтується підозра у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 436-2 КК України, є висновок судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №СЕ-19/119-25/5099-ЛД від 27 березня 2025 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_13 , проте під час проведення зазначеної експертизи та складання висновку експертом ОСОБА_13 були допущені грубі порушення законодавства про судову експертизу, що полягали у виході за межі своїх спеціальних знань та наданні правової оцінки обставинам справи; від самого початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 особисто, а також ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» підтримують ЗСУ та забезпечують обороноздатність країни; ОСОБА_7 особисто регулярно підтримує ЗСУ шляхом надання матеріально-технічної допомоги окремим підрозділам та військовим частинам, що підтверджується численними подяками; за ініціативи ОСОБА_7 21 лютого 2022 року на підприємстві було створено благодійну організацію «Благодійний фонд «Міжнародний центр життєвого розвитку», яка займається організацією надання допомоги військовослужбовцям, підтримує соціальні проєкти тощо; ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», власником якого є ОСОБА_7 , спеціалізується на будівництва споруд оборонного призначення, а також відновленні пошкоджених об`єктів енергетичної інфраструктури; ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво» дотримується всіх вимог мобілізаційного та військово-облікового законодавства України, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника щодо неналежності та необґрунтованості доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому, посилання скаржника на бездоганну ділову та професійну репутацію ОСОБА_7 , що не було враховано слідчим суддею при постановленні ухвали; на те, що відсутність можливості виїзду за межі міста Запоріжжя перешкоджає ОСОБА_7 виконувати частину своїх безпосередніх посадових обов`язків; застосування такого обмеження до ОСОБА_7 є непропорційним до визначеної законодавством мети та спричиняє негативні наслідки як для діяльності критично важливого підприємства ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», так і для державних інтересів в умовах воєнного стану; абсолютна заборона ОСОБА_7 спілкуватися зі свідками, які є співробітниками ТОВ «АЛД Інжиніринг та Будівництво», унеможливлює реалізацію ним свого права на управління належним йому підприємством, а також унеможливлює виконання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 своїх трудових обов`язків у повному обсязі, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4