УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 219/12093/17

провадження № 51-5229 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вироки Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021 року й Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Донецький апеляційний суд скасував указаний вирок місцевого суду в частині призначеного покарання і ухвалив у цій частині новий вирок від 21 грудня 2021 року, яким призначив ОСОБА_7 покарання за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_7 засуджено за те, що він за обставин, детально викладених у судових рішеннях, 01 серпня 2017 року в період з 13:30 до 13:45, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних стосунків вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати судові рішення на підставах неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону і невідповідності призначеного йому покарання у виді довічного позбавлення волі тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і його особі внаслідок суворості та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Навів доводи про неналежність показань свідків і висновків експертиз, недопустимість використання фактичних відомостей, здобутих під час його затримання та проведення слідчого експеримента. Зазначив, що він не причетний до злочину, його перебування в стані алкогольного сп`яніння також не доведено, тому апеляційний суд незаконно призначив йому найсуворіший вид покарання. Наголосив на незаконній участі одного із суддів в ухваленні вироку апеляційного суду з огляду на те, що цей суддя раніше переглядав в апеляційному порядку ухвали стосовно продовження запобіжного заходу.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, подав письмові заперечення на касаційну скаргу засудженого, у яких просив залишити судові рішення без зміни як законні й обґрунтовані.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 зазначив, що засуджений ОСОБА_7 помер, тому, з урахуванням позиції членів сім`ї останнього щодо відсутності необхідності продовжувати кримінальне провадження з метою його реабілітації, просив закрити касаційне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що необхідно закрити касаційне провадження у зв`язку зі смертю засудженого.

Мотиви Суду

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло повідомлення Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01 травня 2025 року № 7316/17957/4.7/8-25/3/1/15-25 про те, що засуджений ОСОБА_7 , який відбував покарання у виді довічного позбавлення волі і перебував на лікуванні в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», 28 серпня 2022 року помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 вересня 2022 року. Фотокопію цього свідоцтва долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к, у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.

Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.

До суду касаційної інстанції надійшла заява рідної сестри засудженого ОСОБА_10 про те, що вона не наполягає на продовженні судового розгляду з метою реабілітації ОСОБА_7 та просить закрити касаційне провадження у зв`язку зі смертю останнього. Інших заяв до Суду не надходило.

Таким чином відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлого.

Інші особи не подавали касаційні скарги на зазначені вище судові рішення.

За таких обставин необхідно закрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого.

Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вироки Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021 року й Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

Ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3