справа № 492/47/25
провадження № 1-кп/492/131/25
ВИРОК

Іменем України

12 травня 2025 року місто Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004, внесеному 02 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця села Павлівка Арцизького району Одеської області; громадянина України; з середньою освітою; військовозобов`язаного; одруженого; не працюючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України,

встановив:

16 грудня 2024 року, у період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, який згідно із статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відділ), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши під особистий підпис повістку про необхідність прибуття до вказаного Відділу 26 грудня 2024 року о 09 год. 00 хв. з метою проходження медичного огляду та визначення його призначення на воєнний час, уточнення його персональних/військово-облікових даних, з метою забезпечення відповідного військового обліку, а також отримавши під особистий підпис попередження керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_5 про необхідність забезпечення виконання ним вимог військового обліку і про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 337 КК України, за невиконання ним вимог військового обліку, будучи обізнаним про свої військові обов`язки, як громадянина України, діючи умисно з метою ухилення військовозобов`язаного від належного військового обліку, з мотивів небажання виконувати вимоги статті 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, свідомо бажаючи їх настання, не маючи поважних причин для його неявки до Відділу, 26 грудня 2024 року о 09 год. 00 хв. не прибув до Відділу для проходження відповідного медичного огляду та визначення його призначення на воєнний час, уточнення його персональних/військово-облікових даних з метою забезпечення відповідного військового обліку, про поважність причини своєї неявки не повідомив, чим ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником Відділу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. При судовому розгляді він детально розповів про обставини вчинення кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, у зв`язку з чим, згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини кримінального правопорушення в апеляційному, касаційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, дав суду показання про те, що 16 грудня 2024 року він, перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши повістку про необхідність прибути 26 грудня 2024 року о 09 год. 00 хв. для проходження відповідного медичного огляду, уточнення своїх персональних, військово-облікових даних, а також отримавши попередження про кримінальну відповідальність за невиконання ним вимог військового обліку, написав заяву про те, що не прибуде до Відділу для проходження медичного огляду та уточнення даних про його воєнний облік, оскільки не бажає бути мобілізованим для прохолодження військової служби. Також у Відділі його було попереджено про те, що якщо він не прибуде до Відділу 26 грудня 2024 року 09 год. 00 хв., то буде нести кримінальну відповідальність, про що йому було вручено попередження, однак він без поважних причин не прибув до Відділу так як відмовляється від військової служби, незважаючи на те, що йому достовірно відомо про введення на території України воєнного стану, а також про наслідки неприбуття за повісткою до Відділу.

Оскільки учасники судового провадження вважали, що фактичні обставини підтверджуються доказами, які наявні у кримінальному провадженні та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок у повнолітньому віці; проживає один; характеризується за місцем проживання задовільно; на психіатричному та наркологічному обліку у КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; перебуває на обліку військовозобов`язаних; не судимий.

Обставин, які згідно із статтею 66, статтею 67 КК України пом`якшують, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 при судовому розгляді судом не встановлено.

Суд не може віднести до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, оскільки обвинувачений при судовому розгляді, хоча і визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, але не покаявся у вчиненні кримінального проступку, не виказав щирого жалю з приводу вчиненого та одне лише визнання вини у висунутому обвинуваченні не свідчить про наявність щирого каяття.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального проступку, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 такого виду покарання як виправні роботи, та вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є можливим призначення покарання у виді штрафу в нижній межі санкції частини 1 статті 337 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає, що в даному випадку вищезазначений вид покарання буде достатнім та таке покарання повністю досягне мети його застосування.

Суд також вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі, згідно з частиною 9 статті 100 КПК України: направлення на ВЛК від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних для визначення придатності до служби на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; попередження про виконання вимог військового обліку від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; заява ОСОБА_4 про відмову від проходження ВЛК від 16 грудня 2024 року на 1 арк.; розписка про отримання повістки від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; попередження про виконання вимог військового обліку від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк., підлягають залишенню у матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи, що речові докази, на які ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 07 січня 2025 року накладено арешт, підлягають залишенню у матеріалах кримінального провадження, суд, на підставі частини 4 статті 174 КПК України, дійшов висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 337 КК України у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: направлення на ВЛК від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних для визначення придатності до служби на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; попередження про виконання вимог військового обліку від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; заяви ОСОБА_4 про відмову від проходження ВЛК від 16 грудня 2024 року на 1 арк.; розписку про отримання повістки від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; попередження про виконання вимог військового обліку від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк. зберігати у матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 07 січня 2025 року, на вказані речові докази.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1