У Х В А Л А

Іменем України

№ 369/12000/21 № 1-в/610/95/2025
м. Балаклія01 липня 2025 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом'якшення покарання,

в с т а н о в и в:

Посилаючись на втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, засуджений просить привести вироки у відповідність до Закону.

Адміністрація ПВК (№ 17), засуджений, прокурор просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Судом встановлено наступне.

За вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021:

«Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п'ять) років;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два);

за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років».

Його визнано винуватим у вчиненні крадіжок 30.06.2021 на 490 гривень, 30.06.2021 на 600 гривень, 01.07.2021 на 2493 гривні, 01.07.2021 на 899 гривень, 05.07.2021 на 283,40 гривні та замаху на крадіжку 15.07.2021 на 1160 гривень.

За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023:

« ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за:

-ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років;

-ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в строк покарання остаточно призначеного за цим вироком, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років».

Його визнано винуватим у вчиненні крадіжок: в середині травня 2021 року на 25155 гривень, 19.05.2021 на 1653 гривні, в кінці травня 2021 року на 15566 гривень, 02-03 червня 2021 року на 8687 гривень, 08.06.2021 на 2300 гривень, 16-18 червня 2021 року на 4644 гривні, 25-26 червня 2021 року на 4881 гривню, 27-28 червня 2021 року на 8670 гривень, 07-08 липня 2021 року на 4739 гривень, 08-09 липня 2021 року на 6517 гривень, 09.07.2021 на 1749 гривень, 12-13 липня 2021 року на 8272 гривні, 14.07.2021 на 3930 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2021 році становив 2270 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 за епізодами викрадення майна 30.06.2021 (2 епізоди), 01.07.2021, 05.07.2021, 15.07.2021 та за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023 за епізодами викрадення майна 19.05.2021 та 09.07.2021 вартість викраденого майна не перевищувала 2270 грн, вказані діяння перестали бути кримінально караними.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Проте за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 за епізодом ч. 2 ст. 185 КК України від 01.07.2021 та за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023 за епізодом ч. 2 ст. 185 КК України від 08.06.2021 та за всіма іншими епізодами ч. 3 ст. 185 КК України вартість викраденого майна перевищувала 2270 гривень, отже вчинені діяння залишаються кримінально караними.

В результаті звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 за епізодами викрадення майна 30.06.2021 (2 епізоди), 01.07.2021, 05.07.2021, 15.07.2021, враховуючи кількість епізодів, які після того залишилися, а це два епізоди з семи, та звільнення його повністю від відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 необхідно зменшити розмір покарання.

З вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023 убачається, що під час досудового розслідування і в суді ОСОБА_3 займав конструктивну процесуальну поведінку, сприяв кримінальному провадженню, його визнавальні показання також покладені в основу вироку, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, були визнані щире каяття і активне сприяння розкриттю злочинів.

За правилом ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Проте за ч. 2 , 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 призначено максимальне покарання.

З урахуванням вже врахованих Києво-Святошинським районним судом Київської області обставин та правила ст. 69-1 КК України (2/3 від 5 = 3,3, 2/3 від 6 = 4), що буде максимальним розміром покарання, та звільнення від покарання за двома епізодами крадіжки, необхідно зменшити розмір покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537-539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити.

2)Засудженого ОСОБА_3 звільнити від покарання, призначеного за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 (2-й, 3-й, з 5-го по 7-й епізоди), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3)Засудженого ОСОБА_3 звільнити від покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023 (2-й та 11-й епізоди), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв 'язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

4)ОСОБА_3 вважати засудженим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

5)На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

6)ОСОБА_3 вважати засудженим за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

7)На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до 4 років позбавлення волі.

8)На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покараньу вигляді 4 років позбавлення волі, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року, та у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, призначеного за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року, остаточно до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1