Провадження №1-кс/522/4987/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000242 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання старшого дізнавача, сектором дізнання ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000242 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2025 до чергової частини ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що 24.08.2025 року екіпажем НГУ "собур 578" патрулюючи по вул. Валерія Самофалова (Каманіна) в м.Одеса, поруч із фітнес клубом "База" виявлено громадянина, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі заборонену речовину "солі" для власного вживання.

У подальшому на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 25.08.2025 за адресою: м.Одеса, вул. Валерія Самофалова (Каманіна), проведено огляд місця події за участю гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі поліетиленовий зіп пакет із забороненою речовиною «PVP», яку він знайшов та залишив зберігати при собі для власного вживання. У подальшому самостійно видав дізнавачу поліетиленовий зіп пакет із речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019051.

Підставою тимчасового вилучення майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що тимчасово вилучене майно, відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Підставами для арешту майна відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те, що тимчасово вилучене майно є доказом у вказаному кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні.

Якщо речовий доказ буде перебувати у користуванні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні у кримінальному провадженні, або до нього буде доступ сторонніх осіб існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, а його втрата у свою чергу може призвести до втрати доказової бази у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що вилучені предмети а саме: поліетиленовий зіп пакет із речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019051, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що потребує накладення на нього арешту.

У зв`язку з цим, єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для запобігання використанню, перетворенню, передачі, відчуженню вилученого майна, а також знищенню слідової інформації, що негативно вплине на ефективність досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та подальшого забезпечення відшкодування збитків є накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, а саме: поліетиленовий зіп пакет із речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019051.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, є збереження речових доказів.

Старший дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням та просить накласти арешт на вищевказані речі, які є речовими доказами з метою їх збереження.

Старший дізнавач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості приховування або знищення, оскільки його незастосування може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Старшим дізнавачем у клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000246 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 25.08.2025 в період часу з 00:41 год. по 00:52 год. майно за адресою: м.Одеса, вул. Валерія Самофалова (Каманіна), а саме: поліетиленовий зіп пакет із речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019051.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: