ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000266 від 18.02.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пасіцели Балтського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2-А, раніше судимий:

- 03.10.2014 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від його покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 27.08 2015 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 1 місяць, звільнений 11.12.2018 у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 14.10.2022 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3. ст. 185, ч. 4 ст. 185, 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 03.11.2022 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим Суворовським районного суду м. Одеси ч. 4 ст. 70, ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 8 місяців.

Для відбуття покарання, згідно вищевказаного вироку суду 13.01.2023 ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» (далі - ДУ «ОВК (№ 14)»), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2-А, де черговим помічником начальника установи ОСОБА_6 був ознайомлений з правами та обов`язками засуджених, режимом утримання, порядком та умовами виконання покарання у виді позбавлення волі.

За час перебування у Державній установі «ОВК (№ 14)» засуджений ОСОБА_7 , неодноразово допускав порушення режиму утримання, незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у встановленому «законом порядку, а саме: за порушення режиму тримання у Державній установі «ОВК (№14)» на засудженого ОСОБА_5 накладено 13 (тринадцять) стягнення, з них 6 (шість) разів був поміщений до дисциплінарного ізолятору ДУ «ОВК № 14» установи та 1 (один) раз за систематичне порушення режиму утримання був переведений до приміщення камерного типу на 3 місяці.

Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_5 за час відбуття покарання в ДУ «ОВК (№ 14)» не застосовувалися.

Так, засудженого ОСОБА_5 , на підставі постанови начальника ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_8 , винесеної 03.02.2025 у відповідності до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2025, переведено до приміщення камерного типу строком на три місяці.

Однак, незважаючи на застосовування заходів дисциплінарного впливу ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та 18.02.2024 перебуваючи у прогулянковому дворику ПКТ, який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_5 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №1 ПКТ на лютий 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 18.02.2025 приблизно о 10 годині 50 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 прогулянкових двориків ПКТ, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ПКТ ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 18.02.2024 року о 10 годин 54 хвилин згідно ч. З ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально - виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 , проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

Крім того, 19.02.2024 перебуваючи у прогулянковому дворику ПКТ, який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_5 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерству юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №1 ПКТ на лютий 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 19.02.2025 приблизно о 10 годині 25 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 прогулянкових двориків ПКТ, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ПКТ ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 19.02.2^)24 року о 10 годин 27 хвилин згідно ч. З ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально - виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 , проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

В подальшому, 20.02.2024 перебуваючи у прогулянковому дворику ПКТ, який розташований на території «ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_5 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №1 ПКТ на лютий 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 20.02.2025 приблизною 10 годині 43 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 прогулянкових двориків ПКТ, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ПКТ ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 20.02.2024 року о 10 годин 45 хвилин згідно ч. 3 ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано після цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально - виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 , проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

Своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. З ст. 107 КВК України, де зазначено що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 3, 4, розділу II «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Факт неодноразової відмови засудженого ОСОБА_5 від прибирання прогулянкового дворику, свідчить про злісну непокору адміністрації установи виконання покарань.

Таким чином своїми умисними, протиправними діями, що виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Під час досудового розслідування 28 лютого 2025 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000266, та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст.391 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме обставини, що пом`якшує покарання як щире каяття, та обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів.

Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2022, та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяців.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: нетяжких злочинів, яким являється злочин передбачений ст. 391 КК України. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим (на момент укладення угоди підозрюваним) ОСОБА_5 з іншої і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 314, 369-371, 373-374, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року, укладену між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним (на час підготовчого судового засідання обвинуваченим) ОСОБА_5 з іншої, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000266 від 18 лютого 2025 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України,до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року, та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбування покарання період з 09.07.2025 до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: 3 DVD-R диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1