Справа № 935/1063/24
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

адвоката ОСОБА_26 , представника потерпілої ОСОБА_27 ,

третьої особи ОСОБА_28 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_17 , в інтересах ОСОБА_28 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.04.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ст. 386 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

установив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_17 , в інтересах ОСОБА_28 , подав клопотання, у якому просив частково скасувати арешт та повернути останній, як власнику: мобільний телефон марки Айфон-12, грошові кошти в сумі 300 доларів США, купюрами по 100 доларів, 3 шт банкноти; 580 євро, з яких 10 купюр по 50 євро, 3 купюри по 20 євро, 2 купюри по 10 євро, грошові кошти в сумі: 3100 доларів США, купюрами по 100 доларів, 31 шт банкноти; 5300 євро, з яких 44 купюри по 50 євро, 26 купюр по 100 євро, 1 купюра по 500 євро.

Клопотання обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2023 накладено арешт на майно, вилучене 15.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на мобільний телефон марки «Айфон»; грошові кошти в сумі: 300 доларів США, купюрами по 100 доларів, 3 шт банкноти; 580 євро, з яких 10 купюр по 50 євро, 3 купюри по 20 євро, 2 купюри по 10 євро; грошові кошти в сумі: 3100 доларів США, купюрами по 100 доларів, 31 шт банкноти; 5300 євро, з яких 44 купюр по 50 євро, 26 купюр по 100 євро, 1 купюра по 500 євро. Зазначив, що мобільний телефон Айфон та грошові кошти є власністю ОСОБА_28 .

Також вказав, що вилучений мобільний телефон не є знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, не містить слідів, які б мали відношення до справи. Разом з цим, мобільний телефон не є предметом, який вилучений законом з обігу. Крім того, ОСОБА_28 немає ніякого відношення до справи, на даний час у вказаній справі є свідком, а тому підстав для утримування її мобільного телефону немає. На вказаному телефоні записані номера рідних та знайомих ОСОБА_28 . Також зазначений телефон підв`язаний до соціальних виплат на дитину.

Частина вилучених грошових коштів, це кошти, які ОСОБА_28 знімала з рахунку по виплаті на дитину і переводила, обмінювала на валюту, які зберігала в блокноті. Походження цих грошових коштів підтверджується виписками із Ощадбанку, довідкою із Коростишівського відділу №2 УПСЗН Житомирської РДА на ім`я ОСОБА_28 про отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини. Крім того, більшу частину грошових коштів ОСОБА_28 подаровала бабуся ОСОБА_29 , на хрещення малолітньої дитини ОСОБА_30 .

Наголовсив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_28 про підозру не повідомлялось, що унеможливлює накладення арешту на належне їй майно. На даний час будь-які слідчі дії з майном не проводяться, всі можливі експертизи вже проведені, а тому в застосуванні арешту відпала потреба.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_17 , третя особа ОСОБА_28 , підтримали клопотання та просили задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_17 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Адвокатом ОСОБА_17 не надано до суду переконливих доказів, які доводять факт того, що вказані мобільний телефон та грошові кошти є виключно особистою приватною власністю ОСОБА_28 , яка є дружиною ОСОБА_7 .

Питання щодо приналежності майна та визначення часток у ньому між подружжям не може ухвалюватися під час розгляду кримінального провадження, оскільки такі спори вирішуються виключно у порядку цивільного судочинства.

Крім того, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого, зокрема, обвинувачується ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином, додаткове покарання за яке передбачено у виді конфіскації майна.

Отже, на думку суду, наразі таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як додаткового виду покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_17 не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або, що такий арешт накладено необґрунтовано, а тому їх клопотання не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174, 284-286, 314-316, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_31 , в інтересах ОСОБА_28 , про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3