Справа № 539/4535/25
Провадження № 1-кс/539/616/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року місто Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Лубнах Полтавської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 надійшла скарга від ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі Лубенський РВП ГУНП в Полтавській області), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 04 вересня 2025 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що 04 вересня 2025 року він подав заяву до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про вчинене кримінальне правопорушення, перевищення службових повноважень працівником Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. На підтвердження прийняття вказаної заяви у відділу поліції ОСОБА_4 видали талон-повідомлення. Вказував, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР та розслідування не розпочато. Така бездіяльність слідчого поліції є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив зобов`язати Слідчий відділ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати розслідування.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Старший слідчий ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_4 приходив 02 вересня 2025 року до відділку поліції, порушив порядок проходження, зайшов до канцелярій, після чого з ним проведено профілактичну бесіду, роз`яснено порядок входу до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. Фізичної сили до ОСОБА_4 не застосовувалося, працівники поліції не перевищували службових повноважень, що підтверджується відеозаписами з камер відеоспостереження у Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області.

Старший слідчий ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , оскільки викладені у ній доводи є безпідставними та спростовується відеозаписами з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано перебування заявника у Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, віднесені законність (стаття 9 КПК України), змагальність (стаття 22 КПК України) та диспозитивність (стаття 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частина шоста статті 22 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань (частина п`ята статті 214 КПК України).

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі статтею 91 КПК України. Такими даними є відомості на підтвердження реальності конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У постанові від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 Верховний Суд зазначив, що «якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено із позиції вимог правопорядку, з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що «у межах процедури за правилами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 вказано, що «за змістом статті 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом з тим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення частини першої статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 04 вересня 2025 року звернувся до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області із заявою, в якій вказував, що 02 вересня 2025 року близько 11.00 год працівник поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 перевищив свої службові повноваження, безпідставно застосувавши фізичну силу.

Вказану заяву зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за № 13516, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 13516 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

ОСОБА_4 звертався до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Лубенського РВП ГУНП зі скаргами щодо протиправних дій працівників поліції.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказував, що за вказаними скаргами наразі проводиться службове розслідування.

Водночас ОСОБА_4 не наведено фактичних обставин, які б свідчили про вчинення працівником поліції Лубенського РВП ГУНП кримінального правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з камер відеоспостереження вбачається, що ОСОБА_4 безперешкодно зайшов до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (вестибюль пропускний пост) не пред`явив документів, не пред`явив для огляду особисті речі, не записався в журнал обліку відвідувачів, після чого відразу перейшов до службового приміщення (канцелярії), потім повернувся у вестибюль пропускний пост, де працівники поліції провели профілактичну бесіду щодо порядку входження (реєстрації) до відділку поліції. У подальшому заявник пройшов до громадської приймальні, де заповнював документи та користувався телефоном, вільно пересувався по Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області у супроводі працівника поліції та залишив вказаний відділок. На відеозаписах з камер відеоспостереження не зафіксовано застосування до ОСОБА_4 фізичної сили та перевищення службових повноважень працівниками Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Диспозиція частини першої статті 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Обов`язковою складовою об`єктивної сторони даного злочину є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законним правам та інтересам фізичних чи юридичних осіб або держави.

В даному випадку у заяві ОСОБА_4 повинні були бути наведені відомості, які б вказували на вчинення суб`єктом злочину дій, які по-перше явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, а по-друге, що вони спричинили відповідні наслідки.

На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_4 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави стверджувати, що 02 вересня 2025 року близько 11.00 год працівник поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 перевищив свої службові повноваження, за обставинами викладеними у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Посилання заявника є лише її припущенням щодо перевищення працівником поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області свої службових повноважень, однак на підтвердження таких доводів не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Таким чином, оскільки відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до статті 11 КК України, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що уповноважені особи Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги, відтак у її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1