Справа № 466/4891/25
Провадження № 1-кп/466/684/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000248, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м.Львова, раніше не судимої, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 12.05.2025 року близько 21 год. 30 хв., пербуваючи в Універсальному спортивному залі Міністерства оборони України, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грекова ген.,1 під час словесного конфлікту, який раптово виник між нею та ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла потерпілому ОСОБА_5 , один удар дерев`яним бруском, який тримала в правій руці, по голові, чим спричинила останньому, відповідно до висновку судово-медичного експерта тілесні ушкодження у вигляді синця у скронево-тім`яній ділянці зліва, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчине- нні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та пояснила, що між нею та потерпілим відбувся 12.05.2025 року конфлікт з приводу неналежної поведінки потерпілого та його команди з тренером, а саме непристойних висловлювань в її сторону. Така поведінка її роздратувала і тому на певній стадії спілкування вона не стрималася та нанесла удар дерев`яним бруском по голові ОСОБА_5 . Вважає, що вчинила неправильно та просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив такі пояснення обвинуваченої та повідомив, що його виховання не дозволяє висловлюватися будьякими непристойними словами в сторону людей в т.ч. і дівчат. Обвинувачена поводила себе неадекватно обстановці, нанесла удар перше рушником в обличчя, а потім деревяним бруском по голові. При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої та потерпілого, оголошенням характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості, її вина у вчиненні кримінального проступку повністю і об`єктивно стверджується його показаннями та показами потерпілого.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, її дії слід вірно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винної, зокрема те, що вона є несудимою, із вищою освітою, відсутні обставини, що обтяжують прокарання.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої, думку потерпілого щодо обрання покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , покарання в межах санкції частини 1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхід- ним для його виправлення та для запобігання вчиненню нею кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст. 370,371, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30( тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Речові докази оптичні диски з відеофайлом з бодікамери працівників поліції, які постановою дізнавача від 19.05.2025 року визнані такими - залишити при матеріалах судового провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1