Справа № 199/9198/25
ВИРОК

іменем України

03.07.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000192 від 12.05.2025 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плещіївка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військовослужбовця 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

1) Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 149 від 07.08.2024 ОСОБА_2 зараховано до складу військової частини 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про оборону та військову службу, захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України» є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», продовжуючи залишатись військовослужбовцем, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вите законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 2, п. 5.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», Закону України «Про дорожній рух», з наступними змінами та доповненнями, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади.

Солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді солдата 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що у листопаді 2024 року, більш точний час та дату не встановлено, перебуваючи за адресою свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , більш точну адресу не встановлено, у інформаційно-пошуковій системі «Google», на невстановленому сайті написав невстановленій особі, яка в ході переписки запропонувала ОСОБА_2 за грошову винагороду у сумі 8000 гривень в порушення п. 2, п. 5.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», виготовити підроблене посвідчення водія з анкетними даними та фотокарткою ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 № 340 посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Згідно з п. 5.1 централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

В цей час у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме посвідчення водія.

Того ж дня, а саме: в листопаді 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_2 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, в ході переписки з невстановленою особою, на пропозицію погодився та надіслав в електронному варіанті невстановленій особі свої анкетні данні та свою фотографію для подальшого їх поміщення на підроблене водійське посвідчення.

Після цього, невстановлена особа, у невстановлений час та місці, способом струминного друку та способом термографії надрукувала посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 , тим самим підробила офіційний документ, а саме: посвідчення водія, після чого, використовуючи послуги невстановленої поштової служби надіслала підроблене посвідчення ОСОБА_2 .

Далі, у невстановлені дату та час ОСОБА_2 , перебуваючи у невстановленому поштовому відділенні, отримав завідомо підроблений документ, за який ОСОБА_2 сплатив 8000 гривень, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 та яке останній почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразилися у пособництві в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

2) Продовжуючи свою кримінальну-протиправну діяльність 12.05.2025 близько 17:49 години ОСОБА_2 , маючи кримінально-протиправний умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я, достовірно знаючи про те, що зазначене посвідчення підроблене, керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», н.з. НОМЕР_3 та біля будинку № 98 по вулиці Вільного Козацтва в місті Дніпрі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на законну вимогу поліцейського надати документ, що підтверджує право на керування транспортними засобами, пред`явив для перевірки підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 .

Під час перевірки вищевказаного водійського посвідчення у інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП виник сумнів в дійсності вказаного документу, через що останнім було викликано СОГ відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, 12.05.2025 в період часу з 19:10 години по 19:20 годину, в ході огляду документа, проведеного біля будинку № 98 по вулиці Вільного Козацтва в місті Дніпрі, заступнику начальника СД відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у присутності двох понятих, надав підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 .

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисні закінчені кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно службової характеристики солдат ОСОБА_2 зарекомендував себе військовослужбовцем не спроможним на задовільному рівні виконувати службові обов`язки. Негативно проявив себе при виконанні службових обов`язків, відноситься до них невідповідально. Знає вимогу статутів та інших керівних документів в області своїх функціональних обов`язків. При вирішенні службових питань розумну ініціативу не проявляє. Потребує контролю у виконанні службових обов`язків. До командирів та старших за військовим званням повагу проявляє. Спільну мову з колегами по службі знаходить. Ділові та організаторські якості розвинуті на нормальному рівні. В складних ситуаціях орієнтується не швидко. Не працює над підвищенням свої знань. Має охайний зовнішній вигляд. У стройовому відношенні підтягнутий. Фізично розвинутий. Стан здоров`я задовільний.

За таких обставин, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, визначивши остаточне покарання із урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової технічної експертизи документів, в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 14.05.2025, на посвідчення водія серії НОМЕР_4 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_4 (квитанція № 229) знищити;

- компакт-диск білого кольору (4.7 GB 120 min) з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1