Справа №613/1150/25 Провадження № 1-кп/613/180/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,.

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Богодухові справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000220 від 24 квітня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Богодухів, українця, громадянина України, розлученого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 24 квітня 2025 року близько 01.30 год., знаходячись в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , де у цей час перебував ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому і бажаючи його настання, усвідомлюючи, що отримання осколкових поранень є життєво-небезпечними для життя людини, на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих відносин, з мотивів помсти, дістав з правої кишені кофти ручну осколкову гранату РГН, тримаючи її в правій руці умисно привів у бойову готовність та одразу кинув в бік ОСОБА_7 . Після чого з місця вчинення злочину зник.

У результаті вибуху осколкової гранати РГН у ОСОБА_7 , згідно висновку судово медичного експерта № 0000116 від 28 квітня 2025 року, мала місце вибухова травма у вигляді множинних осколкових поранень обличчя, верхніх та нижніх кінцівок з послідуючою ампутацією лівої гомілки, яка стала причиною смерті. Зазначена травма має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 4.8. п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. №6 ).

Внаслідок вищевказаних отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» м. Харків.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, 22 квітня 2025 року, близько 23.00 год., знаходячись у центральному парку м.Богодухів, Харківської області, розташованому поблизу площі Незалежності м. Богодухів Харківської області, знайшов на доріжці, тобто незаконно придбав, відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/10091-ВТХ від 29 квітня 2025 року ручну осколкову гранату РГН, яка відноситься до категорії бойових припасів. Після чого діючи умисно та протиправно, не маючи на те відповідного дозволу, умисно переніс вказану ручну осколкову гранату РГН за місцем свого проживання, а саме до прибудинкової території двоповерхового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, умисно зберігав її у купі дров поблизу зазначеного будинку до 01.00 год. 24 квітня 2025 року, тобто до моменту, коли забрав та переніс до приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , де використав вказану гранату для умисного вбивство ОСОБА_7 о 01.30 год. 24 квітня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки, на даний час останній перебуває під вартою, строк дії якої закінчується. Крім того, ризики передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу наявні і на даний час, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, її представника та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підкупу, погроз чи тиску на учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, покладались на розсуд суду.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 з урахуванням позиції обвинуваченого до інкримінованих злочинів, підтримав заявлене прокурором клопотання.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 затриманий 24 квітня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2025 року застосовано у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 22 червня 2025 року.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 липня 2025 року, ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 06 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих ОСОБА_6 злочинів.

Крім того, суд приймає до уваги ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, її представника та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підкупу, погроз чи тиску на учасників кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а тому розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність та наявність підстав для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи наявність продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд приходить до висновку про недоцільність визначення застави у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 331, 371- 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити строком на 60 днів, тобто до 31 жовтня 2025 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя