УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 Справа №607/16906/25 Провадження №1-кс/607/4692/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , осіб, які подали скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання їх заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що 15.08.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 із заявою про вчинення суддею Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. На думку заявників, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду судді Тернопільського окружного адміністративного суду, умисно внесла в офіційний документ постанову від 04.06.2013 в адміністративній справі №819/302/13-а завідомо неправдиві відомості про нездобуття судом доказів фальсифікації документів, які досліджувались податковим органом і які були покладені в основу висновків Акта перевірки та на підставі цих завідомо неправдивих відомостей, шляхом інтелектуального підроблення, внесла у постанову завідомо неправдивий висновок про нездобуття доказів порушення відповідачем контролюючим органом процедури прийняття податкового повідомлення-рішення ДПІ у Гусятинському районі №/0 від 21.05.2008, посилаючись на те, що перевірка проведена на підставі та у спосіб визначений ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» і таким чином визнала законним завідомо незаконне податкове повідомлення-рішення ДПІ у Гусятинському районі №/0 від 21.05.2008. Просили врахувати, що винесення суддею вказаної постанови призвело до тяжких наслідків у вигляді завдання шкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 16 000 000 гривень. За наведеного та посилаючись на те, що станом на день звернення до слідчого судді зі скаргою, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не внесено, заявники просили зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за їх заявою про кримінальне правопорушення від 15.08.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вказану скаргу та просили задовольнити, посилаючись на наявність в діях судді Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. Просили врахувати, що подана ними заява не є висловленням незгоди з прийнятим суддею ОСОБА_6 рішенням у вигляді постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 у справі №819/302/13-а, а є законною вимогою притягнення до відповідальності особи, яка своїми діями свідомо та умисно, з метою приховування злочинів по штучному створенню доказів для обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину підмінила отримані в судовому засіданні відомості про фальсифікацію акту перевірки №286/23-21135193 від 13.05.2008 на завідомо неправдиві відомості про нездобуття судом доказів фальсифікації документів, які досліджувались податковим органом і які були покладені в основу висновків Акта перевірки та на підставі цих завідомо неправдивих відомостей, шляхом інтелектуального підроблення, внесла у вказану постанову завідомо неправдивий висновок.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначив про неможливість прибуття на розгляд вказаної скарги.

При вирішенні питання про розгляд вказаної скарги без участі слідчого, бездіяльність якого оскаржується, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, згідно з якими відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які подали скаргу та дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР, до якого, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, згідно п. 2 глави 3 Розділу ІІ якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування, проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених в заяві відомостей, а необхідно лише перевірити її зміст.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні чи заяві про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Тобто, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину, а якщо таких даних у заяві чи повідомленні немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив на тому, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, тоді як безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Слідчим суддею встановлено, що 15.08.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 із заявою про вчинення, на їх думку, суддею Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, яке полягає у внесенні суддею завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ постанову від 04.06.2013 в адміністративній справі №819/302/13-а, про що просили внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважають, що ОСОБА_6 , виконуючи службові обов`язки судді Тернопільського окружного адміністративного суду при розгляді адміністративної справи №819/302/13-а, з метою приховування злочинів по штучному створенню доказів для обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину підмінила отримані в судовому засіданні відомості про фальсифікацію акту перевірки №286/23-21135193 від 13.05.2008 на завідомо неправдиві відомості про нездобуття судом доказів фальсифікації документів, які досліджувались податковим органом і які були покладені в основу висновків Акта перевірки та на підставі цих завідомо неправдивих відомостей, шляхом інтелектуального підроблення, внесла у постанову завідомо неправдивий висновок про нездобуття доказів порушення відповідачем контролюючим органом процедури прийняття податкового повідомлення-рішення ДПІ у Гусятинському районі №/0 від 21.05.2008, посилаючись на те, що перевірка проведена на підставі та у спосіб визначений ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» і таким чином визнала законним завідомо незаконне податкове повідомлення-рішення ДПІ у Гусятинському районі №/0 від 21.05.2008.

Зі змісту повідомлення керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові - ОСОБА_7 від 20.08.2025 вбачається, що за результатами перевірки змісту заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.08.2025 орган досудового розслідування, посилаючись на те, що вказана заява зводиться до незгоди заявників із процесуальним рішенням судді Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 , дійшов висновку про відсутність підстав для реєстрації в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, у зв`язку із недостатністю у зазначеній заяві відомостей про вчинення даного кримінального правопорушення.

Розглядаючи вимогу скарги про внесення відомостей до ЄРДР щодо скоєння суддею кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступне.

Приписами ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Згідно висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України «Щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства» від 01.07.2013, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення щодо діяльності судді, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинення суддею суспільно небезпечного діяння, яке становить склад кримінального правопорушення, тоді як намагання ініціювати перевірку процесуального рішення судді у спосіб не передбачений законом є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що незгода особи із прийнятим суддею рішенням у справі не може бути приводом порушення гарантії незалежності і недоторканності суддів, а відтак не свідчить про наявність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наведених підстав, та враховуючи, що хоча у поданій скарзі та наданих в судовому засіданні поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджують, що не висловлюють незгоду із прийнятим суддею Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 рішенням у вигляді постанови 04.06.2013 в адміністративній справі №819/302/13-а, а вважають злочинними саме дії судді щодо внесення у вказану постанову завідомо неправдивих відомостей, однак, зі змісту поданої ними до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 заяви про кримінальне правопорушення від 15.08.2025 вбачається, що її суть зводиться саме до незгоди заявників зі здійсненням суддею оцінки доказів в адміністративній справі №819/302/13-а, що не свідчить про вчинення суддею службового підроблення та всупереч доводам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є проявом незгоди із судовим рішенням.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному випадку не доведено обов`язку слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за поданою ними заявою та, як наслідок, його бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

З таких підстав, у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1