Справа № 173/3283/23
Номер провадження1-кп/173/37/2025
В И Р О К

іменем України

21 травня 2025 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, засоби зв`язку моб. тел. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2023, приблизно о 09:00 год., в світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Subaru» vin: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 16.04.2021 належить на праві власності ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині дороги вул. Сергія Яцковського зі сторони вул. Театральна у напрямку вул. Дніпровська в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області зі швидкістю орієнтовно 132-142 км/год., перевозячи на передньому пасажирському місці в якості пасажира ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В процесі свого руху водій ОСОБА_5 , 22.01.2023 року приблизно о 09 год. 00 хв., в районі перехрестя вулиць Сергія Яцковського та вул. Карла Лібкнехта в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області грубо порушуючи правила дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно- небезпечних наслідків, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості, а саме зі швидкістю не менше ніж 132 км/год, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, рухаючись по проїзній частині вул. Сергія Яцковського у напрямку вул. Театральна в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем «Subaru» vin: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , втратив контроль над керуванням автомобіля «Subaru» vin: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив заїзд на ліве узбіччя за напрямком свого руху, після чого в стані бокового занесення виїхав на праве узбіччя за напрямком свого руху де допустив зіткнення з деревом.

Своїми діями ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4, Правил дорожнього руху, якими передбачено:

п. 1.З.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1.: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.».

Порушення вимог п.12.1 Правил Дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настання даної дорожньо-транспортної події, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сполученої тупої травми тіла: багатоскольчастого перелому кісток склепіння, основи черепу та кісток обличчя, крововиливів під оболонки та у речовину мозку, синця, саден та ран голови, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя в нижній третині, ран лівого передпліччя, синців та саден нижніх кінцівок.

Виявлена в нього сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом №6, МОЗ України від 17.01.1995 року.

Смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала 22.01.2023 приблизно о 09 год. 00 хв. на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто в районі перехрестя вулиць Сергія Яцковського та вул. Карла Лібкнехта в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з переломами кісток черепу, відкритим переломом обох кісток лівого передпліччя та ускладнилась шоком, про що свідчать: виявлені тілесні ушкодження, рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця та данні судово-гістологічного дослідження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав при цьому пояснив, що він мало пам`ятає події того дня, так як втратив свідомість. Пам`ятає лише, що він заправив автомобіль на заправочній станції по вул. Тітова в м. Верхньодніпровську та почав рух до міста. На перехресті вулиць біля пошти він забрав потерпілого ОСОБА_9 , який сів до нього в автомобіль та вони продовжили рух. Біля магазину йому стало погано, він відчув дзвін у вухах та почав втрачати свідомість. Після чого нічого не пам`ятає.

Проте вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що її чоловік, ОСОБА_9 , товаришував і спілкувався із обвинуваченим ОСОБА_5 , Потім він вирішив ходити разом із ОСОБА_5 до спортзалу. Інколи ОСОБА_5 , підвозив її чоловіка та її у місті до її роботи. Потім її чоловік та ОСОБА_5 , вирішили познайомити і своїх дружин для того, щоб товаришувати сім`ями. ОСОБА_5 , запросив їх на шашлики. Увечері напередодні аварії її чоловік взяв консервацію і наступного дня вони повинні були зустрітись. Того дня, 22 січня 2023 року, її чоловік встав рано та почав робити ремонтні роботи, так як в них в будинку був ремонт. На її запитання чому він так рано прокинувся, чоловік відповів, що йому не спиться і у нього останній день відпустки, тому він хоче доробити роботу. Потім її чоловік пішов у гараж і вона більше його не побачила. Через деякий час їх прийшло СМС-повідомленя про те, що сталась аварія. Мати чоловіка поїхала шукати ОСОБА_11 та згодом повідомила, що ОСОБА_11 не живий. Як їй стало відомо аварія сталась із-за того, що ОСОБА_5 , не адекватно розігнався, втратив керування транспортним засобом і врізався в дерево. Їй відомо, що обвинувачений полюбляє швидку їзду. Її чоловік навіть показував їй відео, де обвинувачений на полі робив різні трюки за кермом автомобіля, на великій швидкості.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що потерпілий, ОСОБА_9 , є її єдиним сином. Її син вів правильний спосіб життя, мав сім`ю, працював та заробляв на життя, займався спортом. В той день їй зателефонувала невістка та повідомила, що сталась аварія, коли вона приїхала на місце аварії та побачила, що її син мертвий. Зі смертю сина вона втратила все, а його сім`я втратила чоловіка та батька.

Показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що вона в той день 22.01.2023 року приблизно о 9-00 годині ранку йшла з роботи. Вона йшла по тротуару та побачила, як автомобіль летить на шаленій швидкості по дорозі зі сторони автовокзалу. Перед цим вона чула різкий звук та шум автомобіля. Автомобіль їхав дуже швидко, пішов на обгон іншого автомобіля. Назустріч їхав вантажний автомобіль, на обгоні автомобіль схопив обочину, його розвернула та кинуло на дерево. Вона викликала швидку допомогу, дочекалась та бачила, як витягали з автомобіля пасажира, який був ще живий, але невдовзі помер. Водія видно не було, але з автомобіля чулися стогони, харчання.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 22.01.2023 року був вихідний день, неділя, та базарний день. Він о 9-00 годині ранку їхав на своєму автомобілі, повернув біля магазину «Наш край» та почав спускатися вниз. В районі розташування баків для сміття його обігнав автомобіль, який їхав на значній швидкості, на дорозі був ще один автомобіль, який повернув на вулицю К.Лібкнехта. В автомобіля, який його обганяв, кинуло задню частину та автомобіль на великій швидкості врізався в дерево. Він зупинився, підійшов до автомобіля, також почали підходити інші люди, з автомобіля, який потратив в аварію, вони зняли акумулятор, щоб автомобіль не загорівся. Хто був в автомобілі він не бачив, але виходячи із обставин аварії думав, що особи, які перебували в автомобілі загинули на місці. Але потім почув стогони.

Також вина ОСОБА_5 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.01.2023 року зі схемою та фотознімками, яким зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди проїздна частина дороги від вул.. Театральна до вул. Дніпровська в м. Верхньодніпровську . Місце розташування транспортного засобу, учасника ТП, гальмівний слід, пошкодження транспортного засобу. Погодні умови за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, стан автодороги.

Протоколом огляду трупа ОСОБА_9 , від 22.01.2023 року, яким зафіксоване місце його розташування, одяг, в якому був вдягнений, виявлені видимі тілесні ушкодження.

Висновком судово медичного експерта № 88-Е від 23.02.2023 року Згідно якого у трупа ОСОБА_9 , виявлені сполучену травму тіла: багатооскольчаті переломи кісток склепіння, основи черепу та кісток обличчя, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, синець, садно та рани голови, відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя в нижній третині, рани лівого передпліччя, синці та садна нижніх кінцівок, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпечних для життя та в даному випадку призвели до смерті (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Враховуючи характер та локалізацію виявлених пошкоджень, останні могли утворитись від дії тупих, твердих предметів, або при ударі о подібні, якими можуть бути виступаючі частини салону автомобіля. Давність їх утворення незадовго до смерті. Смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала 22.01.2023 приблизно о 09 год. 00 хв. на місці дорожньо-транспортної пригоди, від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з переломами кісток черепу, відкритим переломом обох кісток лівого передпліччя та ускладнилась шоком, про що свідчать: виявлені тілесні ушкодження, рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця та данні судово-гістологічного дослідження, Виявлені тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Локалізація ушкоджень не суперечить знаходженню потерпілого на місці переднього пасажира автомобіля

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що 22.01.2023 року він перебуваючи за кермом автомобіля «Subaru» із пасажиром ОСОБА_9 , рухався по вул.. С.Яцковського. в ході руху йому стало погано та він втратив свідомість. Перед цим він викрикнув до пасажира, що йому стало зле та останній схопився за кермо. Більше він нічого не пам`ятає.

Висновком експерта за результатами судової авто технічної експертизи № СЕ-19/104-23/6732-ІТ від 21.02.2023 року, згідно якого у даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «SUBARU OUTBACK» ОСОБА_5 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «SUBARU OUTBACK» ОСОБА_5 , визначалась виконанням пункту 12.1. ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, кі б не дозволи йому виконати їх.

При заданому механізмі події дії водія автомобіля «SUBARU OUTBACK» ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Висновком експерта за результатами проведення експертизи технічного стану автомобіля № 424-23 від 27 лютого 2023 року, згідно якого на момент огляду рульове керування автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 перебувало в непрацездатному стані. Непрацездатний стан рульового керування автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 обумовлений пошкодженням руля та рульової труби, які перебувають в межах пошкоджень лівої бокової частини кузова аварійного характеру. Пошкодження руля та рульового керування автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 виникли в результаті утворення деформацій лівої бокової частини кузова, які виникли в результаті ДТП.

На момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 перебувала в непрацездатному стані. Непрацездатний стан гальмівна система автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 обумовлений пошкодженням педального вузла, який перебуває в межах пошкоджень лівої бокової частини кузову аварійного характеру. Пошкодження педалі гальм автомобіля «Subaru» реєстраційний номер НОМЕР_3 виникли в результаті утворення деформації лівої бокової частини кузова, які виникли в результаті ДТП.

Висновком експерта за результатами судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 425-23 від 03.03.2023 року, згідно якої швидкість руху автомобіля «Subaru», яка відповідала витратам кінетичної енергії на переміщення в стані гальмування та бокового юзу (без врахування деформації), становила орієнтовано 103-110 км/год

Швидкість руху автомобіля «Subaru» яка відповідала витратам кінетичної енергії в стані гальмування та бокового юзу та утворення деформації лівої бокової частини, становила орієнтовано 132-143 км/год.

Висновком експерта за результатами комісійної судово-медичної експертизи № 390 від 21.09.2023 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в праві потиличній частці, субарахноїдального крововиливу, уламкового перелому лобної кістки в області фронтальної пазухи з пошкодженням зовнішньої стінки, переломів кісток носу, виличної кістки справа і зліва і гратчастої кістки, з явищами гемосинусу фронтальної верхньощелепних пазух та клітин гратчастої кістки, синця на повіках лівого ока. Забійних ран лівої надбрівної дуги та верхньої повіки лівого ока, субкон`юктивального крововиливу, лівого ока, множинних саден лівої половини обличчя; закритої травми грудної клітини з явищами лівостороннього пневмотораксу; закритого перелому лівої плечової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків та розвитком в посттравматичному періоді променевого нерва зліва; закритого перелому лонної кістки зліва; закритого подвійного перелому лівої стегнової кістки у верхній та нижній третині зі зміщенням уламків; закритого перелому правої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням, уламків, саден м`яких тканин правого стегна; закритого перелому лівої великогомілковох кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді : сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область голови, тулуба та кінцівок, могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди, дані ушкодження могли бути отримані 22.02.2023 року та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-л.о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень та з урахуванням ушкоджень на трупі ОСОБА_9 можливо сказати, що ОСОБА_5 , знаходився в якості водія транспортного засобу під час зіткнення з нерухомою перешкодою.

Згідно аналізу наданої медичної документації будь-яких хронічних захворювань центральної нервової системи, судин головного мозку, серцево-судинної системи, що передували подіям 22.01.2023 року, які могли призвести до втрати свідомості не встановлено.

У випадках, коли в особи настає втрата свідомості, нервова система не керує будь-які рухи, призводить до арефлексії та розслаблення м`язів тіла, тобто будь-які рухи чи керовані дії кінцівками відсутні, що суперечить показам ОСОБА_5 , що він міг втратити свідомість, та керований ним автомобіль подолав відстань 142 м, після чого відповідно до слідової інформації зафіксованої оглядом на місці події відбулось гальмування вказаного автомобіля, частковий виїзд на ліве узбіччя та подальше пересування автомобіля в стані бокового юзу на праве узбіччя з наступним зіткненням з деревом.

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 24.04.2023 року, згідно якого остання розказала та показала на місцевості, що 22.01.2023 року вона рухалась пішим шагом по вул. С.Яцковського в напрямку вул. Театральна в м. Верхньодніпровську. Вона бачила як на зустріч їй рухався невідомий автомобіль білого кольору з незначною швидкістю далі вона помітила,що позаду вказаного автомобіля на великій швидкості рухався автомобіль, водій якого ймовірно намагався об`їхати рухомий попереду автомобіль, та в наслідок великої швидкості не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя за напрямком свого руху та в подальшому в стані юзу змістився на праве узбіччя, де в подальшому зіткнувся з деревом

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/6732-ІТ від 21.02.2023 року підтверджено наявність порушення ОСОБА_5 ,Є п. 12.1 Правил дорожнього руху України і дані порушення з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Доводи обвинуваченого про те, що він до вчинення дорожньо-транспортної пригоди втратив свідомість, тому його вина відсутня, спростовуються висновком експерта за результатами комісійної судово-медичної експертизи № 390 від 21.09.2023 року, згідно якого будь-яких хронічних захворювань центральної нервової системи, судин головного мозку, серцево-судинної системи, що передували подіям 22.01.2023 року, які могли призвести до втрати свідомості у ОСОБА_5 не встановлено .

У випадках, коли в особи настає втрата свідомості, нервова система не керує будь-які рухи, призводить до арефлексії та розслаблення м`язів тіла, тобто будь-які рухи чи керовані дії кінцівками відсутні, що суперечить показам ОСОБА_5 , що він міг втратити свідомість, та керований ним автомобіль подолав відстань 142 м, після чого відповідно до слідової інформації зафіксованої оглядом на місці події відбулось гальмування вказаного автомобіля, частковий виїзд на ліве узбіччя та подальше пересування автомобіля в стані бокового юзу на праве узбіччя з наступним зіткненням з деревом.

Також показаннями свідків, які пояснювали, що автомобіль ОСОБА_5 , їхав на великій швидкості, виконував маневр обгону, застосовував гальмування, сліди якого зафіксовані і протоколі огляду місця дорожньо-транспотрної пригоди, що при втраті свідомості було б неможливим.

Тому дані показання обвинуваченого суд вважає безпідставними, не підтвердженими жодним доказом та розцінює як спосіб захисту.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає вину ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення доведеною повністю, та кваліфікує його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він скоїв кримінальне правопорушення за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) .

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Таким чином призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України належить до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра і лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий. Згідно наданих характеристик з місцем попередньої роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, за місцем проживання характеризується посередньо. На утриманні має малолітню дитину. Спричинені потерпілим збитки не відшкодував. Також судом враховується. Що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди обвинуваченому також спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КПК України не встановлено

Обставин , що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КПК України не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Кам`янського районного відділу № 1 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ступінь повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінального правопорушення є низьким, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень. Проведення індивідуально-виховної роботи із обвинуваченою спільно із правоохоронними органами .

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , з урахуванням висновку органу пробації, суд вважає можливим та необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, з позбавленням права керування транспортним засобом, яке на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд не погоджується з тим що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки обвинувачений у вчиненому не розкаявся, не визнав своєї вини, не відшкодував спричинених збитків. При вчиненні ДПТ проявив надзвичайну злочинну самовпевненість, оскільки на великій швидкості їхав майже по центру міста, біля розташування ринку, де в той день було значне скупчення людей. Навіть отримавши сам тяжкі тілесні ушкодження належних висновків не зробив, тому ризик повторного вчинення дорожньо-транспортної пригоди суд розцінює як високий.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову суд виходить з наступного. Потерпілими в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , і ОСОБА_10 , якими заявлений цивільний позов, згідно якого останні просять відшкодувати: ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 65 720 грн., 1 000 000.00 грн., на відшкодування моральної шкоди і 45 000 .00 грн., на відшкодування витрат на правову допомогу; а потерпілій ОСОБА_10 , - 1 000 000.00 грн., на відшкодування моральної шкоди і 45 000 .00 грн., на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України - Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачка спричинену їй майнову шкоду обґрунтовує затратами на поховання сина, потерпілого ОСОБА_9 , які полягають в придбанні ритуальних товарів, витрат на поминальний обід та витрат на встановлення пам`ятника.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до позиції висловленої у постанові Верховного суду України від 19.03.2018 року у справі № 554/1793/15-ц, не підлягає відшкодуванню стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, оскільки зазначені витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону.

Таким чином суд приходить до висновку, що зазначені витрати підлягають частковому відшкодуванню без врахування суми витрат на поминальний обід в розмірі 7 800.00 грн. та стягненню підлягають 57 920.00 грн.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права ( справи Войтенко проти України, Науменко проти України.)

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наслідком чого було те, що в результаті діяння обвинуваченого настала смерть потерпілого, сина, потерпілої ОСОБА_6 , і чоловіка потерпілої ОСОБА_10 , а також малолітня дитина потерпілого втратила батька. Таким чином суд враховує ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених потерпілими, та вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь потерпілих ОСОБА_6 , і ОСОБА_10 , на відшкодування спричиненої моральної шкоди по 500 000 грн. кожній.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою потерпілим моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення потерпілих за рахунок обвинуваченого

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З урахування зазначених вище правових норм, вирішуючи питання про відшкодування понесених відповідачем судових витрат за надання правової допомоги, оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог , суд виходить з наступного.

До цивільного позову потерпілим додано надано: копію договору про надання правової допомоги від 01/08-2023 від 01.08.2023 року укладеного між адвокатом ОСОБА_14 , і потерпілими ОСОБА_10 , і ОСОБА_6 додаткову угоду № 1 до договору д про надання правової допомоги від 01/08-2023 від 01.08.2023 року , копії прибуткового касових орадрів про сплату ОСОБА_6 , грошових коштів в загальній сумі 45 000.00 грн.

При визначенні розміру відшкодування за надання юридичних послуг суд враховує, що правнича допомога потерпілим надавалась в кримінальній справі про вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Дана справа розглядалась протягом тривалого періоду часу. Також активну позицію адвоката, представника потерпілих, який з`являлась у призначення судові засідання. Представник потерпілих приймав активну участь під час судового розгляду кримінального правопорушення, задавав питання учасникам розгляду справи та свідкам, заявляв клопотання, виражав свою думку щодо заявлених клопотань та процесуальних дій. Вчинених іншими учасниками розгляду справи. Також, що обвинуваченою , як цивільним відповідачем, не заявлялись клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу.

На підставі чого суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу підлягають частковому відшкодуванню в сумі по 22 500.00 грн., кожній із потерпілих, виходячи із понесених реальних затрат.

Долю речових доказів якими у справі визнаний: автомобіль марки «SUBARU OUTBACK» р.н НОМЕР_3 вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, скасувавши арешт на зазначений транспортний засіб, накладений за ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/1393/23 провадження № 1-кс/202/746/2023 від 24 січня 2023 року

По справі є процесуальні витрати в сумі в загальній сумі 21 785 грн. 36 коп.. які підлягають стягненню з ОСОБА_5 , в рахунок держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому Троценкові не обирався. Проте враховуючи, що суд дійшов до висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, без встановлення терміну випробування, тому з метою недопущення ризиків , передбачених ст.. 177 КПК України, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, з покладенням на нього наступних обов`язків.

Не залишати місце постійного мешкання, а саме АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу прокурора та суду;

2. Прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду;

3. не залишати межі держави Україна без дозволу прокурора та суду .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65 ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом, строком на три роки .

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання включно.

Речові докази: автомобіль марки «SUBARU OUTBACK» р.н НОМЕР_3 , який перебуває на майданчику тимчасового тримання ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, вул. Авраменко, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, після набрання вироком законної сили, повернути законному користувачеві, скасувавши арешт на зазначений транспортний засіб, накладений за ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/1393/23 провадження № 1-кс/202/746/2023 від 24 січня 2023 року

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , процесуальні витрати за проведення призначених судових експертиз в загальній сумі 21 785 (двадцять одну тисячу сімсот вісімдесят п`ять ) грн. 36 коп., в рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 і ОСОБА_10 задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 - 57 920.00 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять) грн., на відшкодування спричиненої майнової шкоди, 500 000.00 (п`ятсот тисяч) грна. На відшкодування моральної шкоди і - 22 500.00 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн., на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 - 500 000.00 (п`ятсот тисяч) грн., на відшкодування моральної шкоди і 22 500.00 (двадцять дві тисячі п`ятсот) на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог за цивільним позовом - відмовити .

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили , з покладенням на нього наступних обов`язків.:

Не залишати місце постійного мешкання, а саме АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу прокурора та суду;

2. Прибувати за кожною вимогою до суду;

3. Не залишати межі держави Україна без дозволу прокурора та суду.

Копіюю вироку суду направити до ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання в частині застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1