Справа № 750/990/22
Провадження № 1-кп/750/19/25
У Х В А Л А

27 серпня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003435 від 07.11.2021 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Деснянського районного суду міста Чернігова перебуває кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.08.2023 обвинувачений ОСОБА_6 був оголошений в міжнародний розшук та йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного співробітництва та представництва Міністерства юстиції України від 01.01.2025, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий на території Німеччини, як особа, яка розшукується ГУНП в Чернігівській області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26.08.2025 прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного, згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2023 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, мотивуючи його тим, що обвинувачений ОСОБА_7 порушив умови попереднього обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи тримання під вартою, а саме після внесення застави та звільнення з під варти, останній 19.03.2022 року перетнув Державний кордон України та з того часу на територію України не повертався, у зв`язку з чим був оголошений в міжнародний розшук, а тому перебуваючи на волі, він може продовжувати переховуватись від суду, а також впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили обрати інший запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого, його захисника та перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому суд приходить до висновку, що маючи на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання спробам переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, за доведеності цих ризиків, які дають достатні причини вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, попереднє ухилення обвинуваченого від явки до суду без поважних причин, майновий стан, є достатні підстави для задоволення клопотання та застосування запропонованого запобіжного заходу.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, однак, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами провадження, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, у відповідності до мотивації, викладеної вище.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, яку останній вніс та після цього порушив умови її застосування, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 197, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 24 жовтня 2025 року.

Судовий розгляд відкласти на 09 год. 00 хв. 11 вересня 2025 року.

На ухвалу, протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1