Справа № 308/6986/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання представника власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2024 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 17 червня 2024 року на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року по справі № 308/6986/24, службовими особами СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проведено слідчу (розшукову) дію обшук житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке є власністю ОСОБА_3 . В ході обшуку було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_3 , на праві особистої приватної власності, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638. 09.07.2024 року за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було накладено арешт на вищезазначене майно, що належить ОСОБА_3 .

Представник зазначає, що неодноразово звертався з клопотання про скасування арешту на вилучене майно до слідчого судді, однак у задоволенні клопотань було відмовлено.

Зазначає, що що на той момент арештоване майно мобільний телефон перебував у працівників управління карного розшуку (УКР), де щодо нього проводилися слідчі (розшукові) дії. Відповідно до доручення заступника начальника СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 29.08.2024 року, працівникам УКР було доручено провести огляд вилучених речей та документів, зокрема вищевказаного мобільного телефону та скласти відповідний протокол огляду.

Вказує, що на сьогоднішній день є офіційне підтвердження того, що доручення слідчого виконано, а відповідні матеріали огляду разом із відповіддю на доручення передано до слідчого відділення ВП № 1 Ужгородського РУП, що свідчить про завершення фактичної слідчої дії, задля якої майно було вилучене та арештоване, а отже усуває правову підставу для продовження арешту, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК України.

Наголошує, що з моменту вилучення зазначеного мобільного телефону минуло більше року. За цей період усі необхідні слідчі дії з телефоном були проведені, і потреба в його подальшому арешті фактично відпала. Таким чином, арешт не лише втратив свою процесуальну мету, але й перетворився на невиправдане обмеження права власності

Вважає, що мета арешту досягнута, тому його подальше застосування є необґрунтованим і суперечить принципу необхідності, що прямо вказує на підстави для скасування арешту згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України. Продовження арешту у вказаній ситуації є надмірним втручанням у право власності та не відповідає принципу пропорційності й справедливості, закріпленим як національним законодавством, так і положеннями Європейської конвенції з прав людини.

Зазначає, що необхідність подальшого арешту особистої приватної власності ОСОБА_3 , а саме мобільного телефону, відпала, а арешт такого майна фактично позбавляє її законної можливості реалізовувати право володіння, користування та розпорядження власним майном, що є грубим порушенням ст. 41 Конституції України та загальних засад кримінального провадження, визначених у ст. 7 КПК України.

У зв`язку з наведеними обставинами, заявник просить скасувати арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSР1519638, арештованого в межах кримінального провадження № 0000035 від 17 квітня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі № 308/6986/24.

Власник майна та її представник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Представник подав до суду клопотання, згідно якого просив провести судове засідання без їх участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, згідно якого заперечила проти задоволення даного клопотання. Зокрема зазначила, що дане кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, а мобільний телефон на який заявник просить скасувати арешт, визнано речовим доказом. Вказала, що зазначений мобільний телефон містить діалог з підозрюваною особою, а відтак має доказове значення у кримінальному провадженні. З огляду на викладене просила відмовити у задоволенні даного клопотання.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим провести розгляд клопотання про скасування арешту майна у відсутності заявника, представника заявника та прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2024 року було частково задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 17.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно. Накладено арешт на майно тимчасово вилучене 17.06.2024 в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 49 державних актів на право власності на земельну ділянку різних серій, які було упаковано до спец. пакету НПУ EXPT0210695; технічна документація із землеустрою щодо складення документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 та на гр. ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , чорнові записи на 51 арк., інші документи та копії на 60 арк., які було упаковано до спец. пакету НПУ PSP3061379; 18 витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які було упаковано до спец. пакету НПУ WAR1534614; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638; ноутбук марки «Lenovo», S/N 82С30027RA, який було упаковано до спец. пакету НПУ WAR1534615 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, розпорядження та користування. В решті вимог клопотання відмовлено.

Обґрунтованість зазначеного арешту слідчим суддею не перевіряється.

Підставою накладення арешту на це майно, зокрема мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638, слідчим суддею було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається із змісту поданого клопотання мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638, на який накладено арешт під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035 належить ОСОБА_3 , що підтверджується даними фіскального чеку № bzxKmlQLP0A від 16.05.2024 року та фотознімком коробки від телефонуGalaxy A55 5G.

Слідчим суддею встановлено, що згідно відповіді т.в.о. начальника кримінальної поліції ОСОБА_10 №14762-2024 від 18.11.2024(46022) на адвокатський запит адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що на виконанні у працівників УКР ГУНП в Закарпатській області перебувало доручення заступника начальника СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 №10393/106/25/1/1-2024 від 29.08.2024, яке було зареєстровано та передано на виконання разом з об`єктами дослідження 30.08.2024. Дане доручення виконане. Відповідь про його виконання разом з матеріалами, отриманими під час виконання доручення та об`єктами дослідження, направлено до СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №33462024 від 30.09.2024 (9729).

За період проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути мобільний телефон, встановити достовірно чи дійсно в ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості, ініціювати проведення експертизи.

Слідчим та прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_3 відмовилася надати пароль від системи логічного захисту пристрою при проведенні обшуку. Також під час здійснення цієї слідчої дії не було залучено спеціаліста, який би зміг скопіювати наявну на пристрої інформацію без вилучення такого у власника. Тобто відсутні докази, що доступ до вказаного пристрою обмежувався ОСОБА_3 та був пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.

Вилучений мобільний телефон є лише матеріальним носієм інформації та сам по собі не є необхідним доказом.

Прокурор зазначив, що мобільний телефон містить діалог з підозрюваною особою, а відтак має доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, прокурор не обґрунтував подальшу необхідність у накладенні арешту безпосередньо на мобільний телефон шляхом його заборони відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Таким чином, мобільний телефон ОСОБА_3 є матеріальним носієм інформації, який за даними прокурора містить переписку з підозрюваною особою і ця переписка є доказом у кримінальному провадженні.

У подальшому перебуванні самого по собі мобільного телефону у розпорядженні органу досудового розслідування слідчий суддя не вбачає підстав, однак, на ньому містяться відомості, які можуть бути використані як докази, з метою отримання яких такий телефон відшукувався та в подальшому на нього накладено арешт.

Слідчий суддя бере до уваги, що телефон вилучений ще 17.06.2024 року і жодної слідчої дії та/або судової експертизи, які є необхідними для отримання наявної на ньому інформації з ним не проведено, згідно відповіді т.в.о. начальника кримінальної поліції ОСОБА_10 №14762-2024 від 18.11.2024(46022) вбачається, що на виконанні у працівників УКР ГУНП в Закарпатській області перебувало доручення заступника начальника СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , яке було виконане та матеріали та об`єкти дослідження, направлено до СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №33462024 від 30.09.2024 (9729), а відтак відсутні підстави для подальшого невиправданого позбавлення ОСОБА_3 її майна, тим більше, що КПК України встановлений порядок зняття інформації з електронних інформаційних систем (ст. 264 КПК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КПК України не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

За вказаних обставин оскільки сторона обвинувачення за період проведення досудового розслідування мала можливість та була зобов`язана оглянути мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638,зняти інформацію з електронних інформаційних систем , інформація, яка ймовірно міститься на вилученому мобільному телефоні могла бути скопійована , проте слідчим та прокурором не надано підтвердження, що органом досудового розслідування проводилася або буде проводитися експертиза з вилученим пристроєм, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доцільність подальшого арешту на даний телефон відпала.

З метою забезпечення дотримання гарантованих законом прав ОСОБА_3 на володіння, користування та розпорядження належним їй мобільним телефоном, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до останньої менш обтяжливого способу арешту, а саме скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2024 року арешт на мобільний телефон марки в частині заборони користування вказаним вище телефоном та передати телефон на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , залишивши в силі арешт в частині заборони відчужування та розпорядження мобільним телефоном марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638.

Окрім того, слідчим та прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності, оскільки необхідні слідчі дії з вказаним мобільним телефоном проведено і подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст. 132 КПК України.

Задовольняючи заяву про скасування арешту майна у частині права на користування, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 17.04.2024 не завершено, що арешт накладено обґрунтовано, враховує те, що необхідні на даний час слідчі дії та експертизи з арештованим мобільним телефоном, проведені, а з урахуванням потреби власника майна у здійсненні використанні арештованого мобільного телефону, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково і скасувати накладений арешт на мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638 в частині заборони користування мобільним телефоном марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638 (його експлуатації), залишивши чинною заборону відчуження та розпорядження мобільним телефоном, у зв`язку з тим, що на даний час відпала потреба в тимчасовому позбавленні власника права на користування арештованим майном.

За таких обставин, внесене клопотання є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000035 від 17 квітня 2024 року - задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2024 року арешт на мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638 в частині заборони користування вказаним вище телефоном та передати телефон на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , попередивши останню про кримінальну відповідальність за збереження речового доказу.

В решті вимог клопотання відмовити.

Арешт в частині накладеної ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2024 року заборони відчужування та розпорядження мобільним телефоном марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому наявні картки мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який було упаковано до спец. пакету НПУ PSP1519638 - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1