Справа № 199/6900/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, клопотання заступника начальника сектору дізнання ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000204 від 17.05.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання заступника начальника сектору дізнання ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000204 від 17.05.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а саме водійського посвідчення з серією та номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 17.05.2025 поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП під час патрулювання Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпро за адресою: м.Дніпро, вул.. Прохолодна, біля буд.39, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія з явними ознаками підробки (ЖЕО №17974 від 17.05.2025).

З даного приводу внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000204 від 17.05.2025 року за ознаками ч. 4 ст.358 КК України.

17.05.2025 року було вилучено посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». з серією та номером РРВ 488994.

Вилучене в ході огляду місця події водійське посвідчення на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з серією та номером РРВ 488994, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.05.2025 року, та дізнавачем СД винесено постанову про проведення технічної експертизи документів.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, суд вважає що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно необхідне для забезпечення цивільного позову, та відповідно до ч. 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Тобто, у статті 170 КПК України, чітко закріплені цілі накладення арешту на майно: збереження речових доказів; можливість спеціальної конфіскації; конфіскація майна як виду покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як слідує зі змісту клопотання, в його обґрунтування дізнавач посилається на те, що відповідно до облікової бази НПУ, ОСОБА_4 посвідчення водія з цією або іншою серією та номером не отримував, спосіб нанесення інформації та захисні елементи на бланку не відповідають ДСТУ.

Разом з тим, доказів наведеного суду не надано.

Відповідно до статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, слідчим суддею враховується й правова позиції викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», де зазначено, серед іншого й про те, що при утримувані державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимогам охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Керуючись ст.ст. 110, 172, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника сектору дізнання ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000204 від 17.05.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_5