Справа № 308/8884/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 23.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

встановив:

до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб - мотоцикл без маркування, д.н.3. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 та дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408.

Клопотання обґрунтовано наступним.

23.06.2025 близько 00:50 год. громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом без маркування, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись на неосвітленій ділянці по автомобільній дорозі Н-13 сполученням (Львів-Самбір-Ужгород) 222 км. зі сторони м. Перечин у напрямку с. Кам?яниця, проявив неуважність до зміни дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на оленя, який перебігав проїзну частину зліва на право по ходу руху транспортного засобу, після чого водій ОСОБА_5 втратив керування та з?їхав у кювет по правій стороні дороги. Внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, множинних переломів кісток лицевого черепа та основи черепа, тупої травми живота та грудної клітини, а пасажир мотоциклу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних садн верхньої губи, множинних забійних зчесаних садн груднопоперекової ділянки, тупої травми живота, множинних забійних садн обох кистей.

23.06.2025 в ході огляду місця події, що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, ділянка автодороги Н-13 сполученням (Львів-Самбір-Ужгород) 222 км, було виявлено та вилучено: транспортний засіб - мотоцикл без маркування, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55; дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408.

23 червня 2025 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом, а саме засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим даний ТЗ, а саме: мотоцикл без маркування, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55; дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408 відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб транспортний є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

Стверджує, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, яким в даному випадку є ТЗ, а саме мотоцикл без маркування, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55; та дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, даний транспортний засіб марки, є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз із залученням спеціалістів які володіють відповідними навиками, прокурор просить задовольним дане клопотання.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, подане клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 за №0000443.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2024 року, а саме: транспортний засіб -мотоцикл без маркування, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55; та дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408.

Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 23.06.2025 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів та забезпечення можливості проведення необхідних слідчих дій, судових експертиз у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 23.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб -мотоцикл без маркування, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55; та дзеркало заднього виду мотоциклу, яке було упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP 3061408.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1