Єдиний унікальний номер 722/2537/24
Номер провадження 1-в/722/406/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Розгляд справи здійснювався за відсутності представника виправної колонії та засудженого, які, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких представник виправної колонії підтримав клопотання, а засуджений не заперечував щодо задоволення клопотання, а також просили розглянути справу за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком колегії суддів Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2019 року за ч.1 ст. 115 КК України до семи років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк з 03.01.2019 року по 09.12.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 13.01.2020 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховується з 10.12.2019 року.

Відповідно, кінцевим строком відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі є 03.01.2026 року.

Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Враховуючи визначене, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув 5 років 11 місяців 22 дні, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 9 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Частиною 1 ст. 118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст. 118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст. 118 КВК України).

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні особової справи засудженого, характеристики, затвердженої 28.11.2024 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 , довідки про заохочення і стягнення, довідки №471-24 від 14.10.2024 року, засуджений ОСОБА_4 прибув 10.04.2022 року до державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)». У зв`язку із тим, що засуджений являється особою пенсійного віку до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається. Проте із власної ініціативи приймає участь у роботах з благоустрою та із самообслуговування у відділенні, розуміє необхідність виконання таких робіт. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, двічі заохочений у виді оголошення подяки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, товаришує із засудженими позитивної спрямованості, будує з ними рівні та доброзичливі взаємовідносини. По відношенню до персоналу установи ввічливий, їхні законні вимоги виконує. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті й порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України бере особисту активну участь в організації виховних заходів, які проводяться у відділенні та установі, реагує на них позитивно.

Відповідно до статей 110 та 112 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально- корисні зв`язки на волі підтримує із рідними шляхом отримання посилок та передач. Взаємовідносини з рідними добрі.

Вину у скоєному злочині визнав.

Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №481, щодо засудженого ОСОБА_4 , станом на 14.10.2024 року в установі виконавчих листів не перебуває.

Згідно довідки медичної частини №474 від 15.10.2024 року засуджений ОСОБА_4 14.04.2022 року був оглянутий медичною комісією установи, якою встановлено, що він визнаний непрацездатним. На даний час стан його здоров`я задовільний.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно висновку комісії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і участю (із власної ініціативи) у роботах з благоустрою та самообслуговування у відділенні довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком колегії суддів Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2019 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 9 (дев`ять) днів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1