Провадження № 1-кс/761/8740/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0001245

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0001245.

В обґрунтування заяви зазначається, що у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року бездіяльність прокурора ОГП ОСОБА_4 встановлювалась 6 разів (справи № 761/35196/24, 761/1591/25, 761/35195/24, 761/47185/24, 761/46358/24, 761/48275/24). У цьому ж провадженні стороною захисту подавалося до прокурора ОГП ОСОБА_4 11 клопотань про проведення слідчих або процесуальних дій за проміжок часу менше ніж 1 рік. Прокурором ОГП ОСОБА_4 не було задоволено жодного клопотання. Бездіяльність прокурора в частині нерозгляду клопотань сторони захисту, рівно як і безпідставні, необґрунтовані відмови в їх задоволенні, є чітким проявом його упередженості щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Ініціатор заяви зазначає, що ще одним проявом необ`єктивності прокурора ОГП ОСОБА_4 щодо підозрюваного ОСОБА_5 є вчинення ним незаконних дій у кримінальному провадженні (заява про вчинення злочину подана, бездіяльність щодо її розгляду встановлена слідчим суддею Печерського р-н суду м. Києва у справі № 757/6314/25 05 березня 2025 року), а саме невиконання ухвал слідчого судді, що набрали законної сили (Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/35196/24 від 8 жовтня 2024 та ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4561/23 від 01 червня 2023 року).

Найбільшим проявом заангажованості прокурора ОГП ОСОБА_4 є його бездіяльність як процесуального керівника в межах кримінального провадження. Процесуальне керівництво прокурорів ОГП у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року триває вже близько 1 року. За весь цей час прокурор ОГП ОСОБА_4 жодного разу не відновив досудове розслідування для проведення будь-якої слідчої чи процесуальної дії, хоча така можливість і навіть обов`язок для прокурора передбачені КПК України.

Така упередженість прокурора ОГП М. Свідлера пояснюється тим, що до 26 квітня 2017 року він був слідчим у межах цього ж кримінального провадження і безпосередньо займався фальсифікацією кримінального провадження щодо ОСОБА_7 . Це дає підстави вважати, що прокурор ОГП ОСОБА_4 зацікавлений у тому, щоб у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року не приймалося жодне з передбачених КПК України рішень.

У зв`язку з чим заявник, заявив відвід старшому групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001245 від 25.04.2017 року прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід прокурора підтримав в повному обсязі, зазначив, що ухвалами слідчих суддів неодноразово встановлювалась бездіяльність прокурора в даному кримінальному провадженні, на клопотання сторони захисту жодним чином не відреаговано, прокурором не ініціюється проведення будь-яких слідчих дій. Крім того вказав, що прокурор ОСОБА_4 раніше був слідчим прокуратури у даному кримінальному провадженні, просив заяву про відвід прокурора задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважав, що в його діях відсутні жодні підстави для упередженості у даному кримінальному провадженні, зазначив, що стороною захисту не надано достатніх обґрунтування щодо упередженості. Стосовно доводів сторони захисту, про те що здійснював досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, як слідчий прокуратури, що може свідчити про упередженість - є безпідставними, з огляду на те, що законом це не заборонено, просив відмовити в задоволенні заяви про відвід.

Слідча суддя, заслухавши доводи учасників, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, - недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпечення законності (ст. 9 КПК України України).

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, відповідно до цієї норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.

В судовому засіданні встановлено, що прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001245.

Відтак, на переконання слідчого судді, наведені у заяві доводи є фактично незгодою адвоката ОСОБА_3 з діями прокурора та прийнятими прокурором процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні, та не можуть бути розцінені як такі, що дають підстави для відводу прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001245, оскільки не підтверджують ні його особистої зацікавленості, ні наявності інших підстав для сумнівів у його неупередженості.

Натомість, слідча суддя доходить висновку, що прокурор діяв у межах наданих йому КПК повноважень, а тому, відвід зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю та поведінкою прокурора у цьому провадженні, що вочевидь не є підставою для його відводу.

Сама по собі незгода з процесуальними діями прокурора не є об`єктивною підставою, що може викликати сумніви у його неупередженості.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 , у зв`язку із чим заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0001245.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 14 квітня 2025 року о 13 годині 10 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1