справа № 631/1329/23
провадження № 1-кп/631/47/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з боку сторони обвинувачення:
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Власівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, зі середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом у період воєнного стану, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді солдата резерву 1 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України,
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді солдата резерву 1 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення статтей 17, 65, 68 Конституції України, статтей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статтей 11, 16, 127, 128, 129, 230, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, за відсутності законних підстав, без поважних причин та відповідного дозволу командирів і начальників, в умовах воєнного стану, 15 листопада 2022 року не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарні» Нововодолазької селищної ради до місця проходження служби, а саме до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_1 та незаконно, постійно перебував поза місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , тим самим без законних підстав проводив час на власний розсуд до 12 травня 2023 року, тобто до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України від 13 грудня 2022 року № 2839-ХІ).
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 із дотриманням вимог частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України звернувся на адресу суду з письмовим клопотанням, що було зареєстроване за вхідним № 734/25-вх від 10 лютого 2025 року, відповідно до якого просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України у зв`язку із наміром продовжити проходження військової служби та отриманням відповідної письмової згоди командира ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав подане ним клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, йому цілком і повністю зрозуміли підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із бажанням продовжити проходження військової служби. Також ОСОБА_4 підтвердив, що його намір продовжити військову службу є добровільним й свідомим, він має реальну можливість виконати зобов`язання щодо повернення до продовження проходження військової служби.
Прокурор Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (зміну) групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, прийнятої 10 лютого 2025 року в. о. керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , у судовому засіданні висловив думку про можливість задоволення клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, оскільки в даному випадку наявні усі підстави для застосування приписів частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України. Також прокурор вважав, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час розгляду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість його задоволення, виходячи з наступного.
Імперативними приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Підставою кримінальної відповідальності, у відповідності до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Приписами частини 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
Так, 07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким доповнено редакцію статті 401 Кримінального кодексу України, а саме частиною 5, яке передбачає, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 Кримінального кодексу України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У статті 44 Кримінального кодексу України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 285 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (частина 2 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).
З огляду на викладене, підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України є обов`язкова сукупність таких умов, як: - вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 Кримінального кодексу України; - добровільне звернення із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби; - наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини на продовження проходження такою особою військової служби; - згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.
У даному випадку окреслені умови для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, дотримано.
Так, зі змісту обвинувального акту встановлено, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вимогами статтей 20 і 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до наказу командира ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 № 217-РС від 15 листопада 2021 року прийнятий на військову службу за контрактом до ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , на посаду навідника кулеметного взводу 2 механізованого батальйону ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , та зарахований до списків особового складу ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 . З 15 листопада 2021 року ОСОБА_4 приступив до виконання службових обов`язків. Згідно наказом командира ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 № 283 від 22 жовтня 2022 року, солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду солдата резерву 1 запасної роти ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 .
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби на посаді солдата резерву 1 запасної роти ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу 15 листопада 2022 року з лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарні» Нововодолазької селищної ради до місця проходження служби, а саме до розташування підрозділу ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_1 та незаконно, постійно перебував поза місцем тимчасової дислокації військової частини, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року внесені відповідні відомості та дії останнього кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до суду з письмовим клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби в Збройних Силах України.
06 грудня 2024 року за № 6994 командир 92 ОКРЕМОЇ ШТУРМОВОЇ БРИГАДИ ІМЕНІ КОШОВОГО ОТАМАНА ІВАНА СІРКА ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ «СХІД» полковник ОСОБА_7 посилаючись на приписи частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, частини 2 статті 286, частини 1 статті 287 Кримінального процесуального кодексу України надав на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області письмову згоду на продовження проходження військової служби у ВІЙСЬКОВІЙ ЧАСТИНІ НОМЕР_2 ОСОБА_8 ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » солдата ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України. При цьому полковник ОСОБА_7 зазначив, що з положеннями частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України ознайомлений.
У судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_4 добровільно, тобто без застосування стороннього впливу, звернувся із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби. До то ж судом з`ясовано, що ОСОБА_4 зрозумів суть пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в якому він себе визнав винним повністю, розуміє підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності й правові наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті. Також суд переконався, що обвинувачений зрозумів, що закриття кримінального провадження на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України передбачає його обов`язок повернутись для продовження проходження військової служби, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення вищенаведені положення Кримінального закону до нього більше не можуть бути застосовані.
Отже, враховуючи наявність констатованих підстав та умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а саме те, що останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині, що підтверджується його письмовою заявою, беручи до уваги наявність письмової згоди командира ІНФОРМАЦІЯ_3 ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ) на продовження проходження обвинуваченим військової служби, суд приходить до висновку про наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Також в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Аналогічні за змістом приписи містяться й у частині 2 статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу».
Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Разом із тим з наданих стороною обвинувачення доказів, убачається, що під час досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо повернення застави суд виходить з приписів частин 1 та 2 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, які обумовлюють, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою та четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою (частина 11 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України).
Механізм внесення, підтвердження зарахування, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначений «Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, пункти 7 та 8 якого передбачають кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 58 Конституції України, статтями 2, 5, 44, частиною 5 статті 401, частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, статтями 1, 2, 7, 9, 31, частинами 5 та 6 статті 34, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, 182, пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 285, 286, 288, 314, 350, частиною 2 статті 369 370, частиною 3 статті 371, статтями 372, 392, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України,
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, визначеному частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (92 ОКРЕМОЇ ШТУРМОВОЇ БРИГАДИ ІМЕНІ КОШОВОГО ОТАМАНА ІВАНА СІРКА ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ «СХІД») для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (92 ОКРЕМОЇ ШТУРМОВОЇ БРИГАДИ ІМЕНІ КОШОВОГО ОТАМАНА ІВАНА СІРКА ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ «СХІД») після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у ВІЙСЬКОВІЙ ЧАСТИНІ НОМЕР_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на командира ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вигляді застави до вступу ухвали у законну силу залишити без змін.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору, а також направити командиру ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (92 ОКРЕМА ШТУРМОВА БРИГАДА ІМЕНІ КОШОВОГО ОТАМАНА ІВАНА СІРКА ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ «СХІД»).
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семі днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та проголошений 20 лютого 2025 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1