печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5374/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/43402/24-к від 01.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/43402/24-к від 01.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.03.2024 були внесені до ЄРДР за № 0000560, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

Вказане кримінальне провадження здійснюється щодо організації злочинної групи з метою виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу.

24 вересня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 23.09.2024 під час обшуку житла ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 2190 доларів США; грошові кошти в сумі 124300 гривень; грошові кошти в сумі 165760 Євро.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2024 у справі № 757/43402/24-к на вище вказані грошові кошти було накладено арешт.

Прокурор зазначає, що грошові кошти визнано речовими доказами відповідно до постанови від 24.09.2024 про визнання речовими доказами оскільки нібито відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. При цьому джерело їх походження, прокурором не зазначається, як і доказів отримання їх незаконним шляхом. Також, в цій же постанові вказані і інші предмети, які визнаються речовими доказами, але чомусь в подальшому накладається арешт тільки на грошові кошти.

У кримінальному провадженні, відомості про яке 18.03.2024 були внесені до ЄРДР за № 0000560, ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру, та навіть не допитано в якості свідка для встановлення походження вилучених коштів. Взагалі ані слідством, ані прокуратурою не приймались ніякі заходи щодо встановлення походження цих коштів та доказування їх отримання незаконним шляхом.

Виглядає абсурдним твердження органу досудового розслідування, що ОСОБА_8 , є учасником даної організованої злочинної групи. Єдиними доказами, які надавались суду це допити свідків, а саме працівників карного розшуку, які вказали на нібито причетність ОСОБА_9 до злочинної організації.

ОСОБА_6 має документальні підтвердження походження вилучених коштів.

Так, 15.03.2024 ОСОБА_6 продав власний автомобіль BMW X5 (№ кузова НОМЕР_1 ). Згідно з договором купівлі-продажу, вартість автомобіля становила 1 600 000 гривень (еквівалентно 37 843 євро за курсом НБУ на дату угоди); 06.01.2022 ОСОБА_6 продав інший власний автомобіль BMW 740 (№ кузова НОМЕР_2 ). Згідно з договором купівлі-продажу, його вартість була оцінена у 1 080 000 гривень (еквівалентно 34 783 євро за курсом НБУ на дату угоди).

Зазначені операції підтверджуються офіційним листом Головного сервісного центру МВС від 22.11.2024 року. Отримані кошти від продажу транспортних засобів ОСОБА_6 зберігав у власному домогосподарстві.

Крім того, 06.09.2024 ОСОБА_6 отримав у борг за розпискою 100 000 євро від свого знайомого, ОСОБА_10 , з метою придбання нерухомості. Згідно з домовленістю, повернення цих коштів має бути здійснено до 06.09.2026.

Разом з цим, адвокатом в клопотанні про скасування арешту майна зазначено, що в ухвалі Печерського районного суду містa Kиєва від 23.09.2024 (справa № 757/42772/24-к) про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя не надавав дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення грошових коштів отриманих в тому числі і від протиправної діяльності, і одержаних злочинним шляхом.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про скасування арешту з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому зсіданні заперечував з приводу заявленого клопотання, просив відмовити, зазначивши, що на даний час на території України діє організована злочинна група, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу, організованою групою, в особливо великих розмірах. Учасники організованої групи об`єднані єдиним планом, відомими усім членам, з чітким розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення злочинного плану.

Зокрема, одними із таких сильнодіючих лікарських засобів є метандієнон та «нандролон», які включені до Переліку сильнодіючих лікарських засобів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 № 490.

Указані сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарські засоби, а також препарати, які містять їх в собі, учасники організованої групи пересилають з метою збуту як на території України, так і на території країн Європейського Союзу шляхом здійснення поштових відправлень у ТОВ «Нова Пошта», «Укрпошта» та інших, використовуючи при цьому вигадані анкетні дані та одноразові абонентські номери з метою конспірації.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що учасники групи також здійснюють виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, а також збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів, за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету, у великих розмірах.

Під час допиту свідка та в ході вивчення матеріалів, які надійшли з Департаменту карного розшуку Національної поліції України, за результатом виконаного доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що активним учасником вказаної групи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, фальсифіковані лікарські засоби та обладнання для їх виготовлення.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/42772/24-к 23.09.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 у ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2190 доларів СІЛА, 124300 гривень, 165760 Євро.

Вказані грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

На вказане майно правомірно накладено арешт згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2024 № 757/43402/24-к, потреба у якому наразі не відпала, а підстави для його скасування відсутні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши доводи адвоката, заперечення прокурора, вивчивши матеріали клопотання якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.03.2024 були внесені до ЄРДР за № 0000560, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

24 вересня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 23.09.2024 під час обшуку житла ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 2190 доларів США; грошові кошти в сумі 124300 гривень; грошові кошти в сумі 165760 Євро.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 06.10.2023 арешт майна накладений на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

У відповідності до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

При цьому існуюча практика Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо позбавлення та обмеження права власності упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження із спливом певного часу зменшуються, тому орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявності ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави подальшого втручання у права та свободи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що кошти, на які накладено арешт належать ОСОБА_6 та стороною захисту було надано документи, що підтверджують їх погодження.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що власнику вилученого майна ОСОБА_6 підозра не висунута.

Оскільки особа, у якої вилучено майно не набула статусу підозрюваної, разом з тим, через тривалу дію заходів забезпечення кримінального провадження вона позбавлена можливості користуватися своїм майном, тривалість арешту майка є такою, що триває понад розумні строки, достатні для встановлення органом досудового розслідування та фіксації усіх можливих відомостей, які можуть стосуватись предмета досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що такі обмеження у праві власності на майно не забезпечують справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/43402/24-к від 01.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/43402/24-к від 01.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024 на майно, вилучене у ході обшуку від 24.09.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2024 у справі № 757/42772/24-к у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 2190 доларів США, 124300 гривень, 165760 Євро, які належать ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1