САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/6804/24
1-кс/206/1329/24
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2024 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Новгородське м. Дзержинська Донецької області, громадянин України, одружений, не працюючий, із професійно-технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, погодженим із прокурором Торецткого відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 31.12.2023 приблизно о 21 годин 10 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався в межах населеного пункту, в темний час доби, по проїзній частині з боку вул. Горлівській у напрямку вул. Слов`янській, селища Нью-Йорк, м. Торецька, Донецької області.

Під час руху ОСОБА_4 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю приблизно 90.0 км/год, яка перевищувала максимально дозволену швидкість руху транспортного засобу в межах населеного пункту, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом застосування своєчасного гальмування, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на вибоїну в асфальтованому покритті, розташовану при в`їзді на вулицю Слов`янську селища Нью-Йорк м. Торецька Донецької області, після чого виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд лівою передньою частиною кузова автомобіля на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла на узбіччі.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9(б). «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_6 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньо-нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, пошкодження капсульно-звя`зкового апарату лівого колінного суглоба. Вказана травма у своєму клінічному перебігу ускладнилась розвитком гнійно-некротичного запалення м`яких тканин з розвитком флегмони правої гомілки та стегна, виражених явищ поліорганної недостатності, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечникова» Дніпровської обласної ради». Стосовно живої особи вказана травма мала би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, і карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , що пов`язано із необхідністю попередження можливості переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Підставою вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду є те, що ОСОБА_4 достовірно розуміє, що у разі доведення судом його провини у скоєнні вказаного злочину, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, і наслідки та ризик втечі у цьому випадку можуть бути ним визнані як менш небезпечними, ніж покарання і процедура його відбування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , через тимчасову окупацію селища Нью-Йорк м. Торецька Донецької області, постійного місця проживання не має, за останній рік двічі змінював місце тимчасового проживання, спочатку проживав в Павлоградському районі Дніпропетровській області, на даний час тимчасово проживає у родичів в м. Вишгород Київської області. Підозрюваний одружений, разом з тим з дружиною та дітьми спільно не проживає, на даний час офіційно не працевлаштований.

Слідчий просить суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці, наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту м. Вишгород Київської області, в якому він перебуває, без дозволу прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Враховуючи позицію прокурора та підозрюваного, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 26.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

24 травня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, його репутацію та майновий стан, а також те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, може вчиняти нові кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, за встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України. Такий запобіжний захід, на думку суду, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-179, 193-194, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту м. Вишгород Київської області, в якому він перебуває, без дозволу прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1