Справа № 344/7452/22
Провадження № 1-кп/344/275/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.1 ст.296 КК України.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що декриміналізує інкриміновані ОСОБА_4 правопорушення.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Потерпілий та представник потерпілого також не заперечили щодо клопотання сторони захисту.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника слід задовольнити.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 інкримінується за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене 19.02.2022 року в розмірі 755 грн. 40 коп., та за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно 21.02.2022 року в розмірі 1999 грн., ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність, а саме 2481 грн., то на виконання вимог ч.3 ст.479-2 КПК України судом запитано згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Наслідки закриття провадження з даних підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, встановивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 діянь, норму ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії Закону у часі, згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, врахувавши думку прокурора, суд вважає, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст. 370, 372, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8