ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2042/25

Провадження № 11-сс/820/216/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурорана ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хмельницького,зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, ФОП, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою по 21 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000410 від 31.07.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

31 січня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор прохає ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2025 року про часткове задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000410 від 31.07.2023 та визначення застави відносно ОСОБА_7 скасувати в частині визначення застави, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Вважає, що ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню в частині визначення застави.

На думку апелянта, визначаючи заставу, слідчим суддею повною мірою не враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, з конфіскацією майна, перебуваючи на волі підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення ним злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та матиме змогу незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні щодо зміни показань на його користь.

Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги сталу практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зазначає, що позитивні характеристики ОСОБА_7 та наявність на утриманні дітей не зменшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння та наслідки, які настали, а тому не можуть бути підставою застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Звертає увагу, що факт неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який би забезпечив належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , встановлений у рішенням Хмельницького апеляційного суду від 06.02.2025 (справа №686/2042/25).

Заслухавши доповідача, прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваного та захисника, які вважали судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції щодо продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також встановлені судом першої інстанції ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються.

З приводу доводів апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованого визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави, то, на переконання колегії суддів, вони є неспроможними, з огляду на наступне.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визнвчається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що обираючи підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходив з обставин кримінального правопорушення, встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, який пояснив, що його мати є інвалідом ІІ групи, майновий стан підозрюваного, який є фізичною особою підприємцем; за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки та займає активну громадську позицію, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість запобігання передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваного, оскільки в судовому засіданні не доведено, що його особистість заслуговує на таку довіру, щоб запобігти встановленим ризикам; запобіжний захід у виді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки відсутні особи поручителі; запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваного, оскільки навіть нетривале його порушення суттєво підвищить ймовірність реалізації встановлених в судовому засіданні ризиків. При цьому, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проте враховуючи дані про особу підозрюваного та ступінь можливості реалізації встановлених ризиків слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Зважаючи на майновий стан підозрюваного слідчий суддя визначив заставу в сумі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, у разі внесення вказаного розміру застави, на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора (процесуального керівника) та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженню.

Посилання прокурора про неврахування судом першої інстанції, при визначенні підозрюваному ОСОБА_7 застави положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, та що факт неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який би забезпечив належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , встановлений в рішенні Хмельницького апеляційного суду від 06.02.2025 (справа №686/2042/25), колегія суддів вважає безпідставним.

Так, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначення розміру застави є обов`язковим для суду при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Положеннями пункту 5 частини 4 цієї статті передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»).

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак, відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що в даному випадку, слідчий суддя, враховуючи обставин кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про можливість визначення ОСОБА_7 застави, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Посилання прокурора на те, що позитивна характеристика, наявність дітей не стали перешкодою для вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, не спростовують висновків суду першої інстанції про можливість визначення у даному випадку альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відтак, будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку що ухвала слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2025 року, про продовження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпо 21 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн . - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді