УХВАЛА

19.12.2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасового вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000550 від 17.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000550 від 17.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт тимчасового вилученого майна, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та можливості проводити подальші процесуальні дії.

Клопотання обґрунтовано тим, що 17.12.2024 року до ЧЧ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від співробітника військової служби правопорядку про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв самогубство, шляхом пострілу в голову зі своєї табельної вогнепальної зброї АКС-74, № НОМЕР_2 . (ЄО № 9593 від 17.12.2024 року)

На підставі вищевикладеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2024 року внесено відомості за № 0000550 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

17.12.2024 року в період часу з 13:42 год. по 15:10 год. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: належний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в робочому стані, розташований на ліжку в спальній кімнаті, який було поміщено до сейф-пакету № 7031076 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, 28 предметів, схожих на патрони з маркуванням 7,89 калібру 5,45 мм., які було поміщено до сейф-пакету № 7031077, стріляна гільза з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., яку було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, фрагмент кулі, який було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, патрон з патронника з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., який було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників. Також було належний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в неробочому стані, який поміщено до сейф-пакету №7163301 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників та автомат АКС № НОМЕР_2 1986 року разом із магазином, який було поміщено до поліетиленового сейф-пакету, горловина була перев`язана капроновою ниткою, на кінці якої мається паперова бирка з пояснювальним написом та підписами всіх учасників.

18.12.2024 постановою слідчого вищевказані предмети було визнано речовими доказами.

Як пояснив свідок ОСОБА_6 , що з квітня 2023 року він був мобілізований до лав ЗСУ та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира кулеметного взводу, другого стрілецького батальйону. З 16.07.2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тимчасово мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому виконують завдання, чергують на об`єктах. Всі військовослужбовці мають при собі автоматичну зброю та набої до неї. В період з 12.12.2024 року по 16.12.2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у м. Константинівка Донецької області, де ОСОБА_5 обладнував авто, яке належить військовій частині. Останнім часом Мельник вів себе скритно, замкнуто. ОСОБА_6 неодноразово розмовляв з ним, на що ОСОБА_5 відповідав, що він не знає, що з ним відбувається. Далі ОСОБА_6 прийняв рішення зняти ОСОБА_5 з завдання, відвезти за місцем тимчасового місця мешкання, та по дорозі ОСОБА_5 був завезений до військового лікаря-психіатра для подальшого обстеження. При обстеженні лікарем-психіатром було встановлено, що ОСОБА_5 потрібно госпіталізувати до лікарні та пройти курс лікування, але на той час вільних місць у лікарні не було. ОСОБА_5 встановили діагноз: стан після гострої перенесеної реакції та стрес з емоційною нестабільною, асоційовану з бойовим синдромом, потребує скерування на етап спеціалізованої психіатричної допомоги в плановому режимі. 17.12.2024 року ОСОБА_6 запитав про стан ОСОБА_5 , на що останній повідомив, що самопочуття не змінилось. У той же день ОСОБА_6 з ОСОБА_7 поїхали по справам, приблизно о 09:40 годині до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_5 скоїв самогубство шляхом пострілу в голову зі свого автомата АКС.

Враховуючи вище викладене, а також те, що вилучені предмети під час огляду місця події є предметами, які були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, слідчий зазначає, що наявні всі підстави для накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, клопотання просили розглянути без їх участі у зв`язку зі службовою зайнятістю.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття прокурора, користувача та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.12.2024 року відділом поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000550 від 17.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2024 року до ЧЧ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від співробітника військової служби правопорядку про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв самогубство, шляхом пострілу в голову зі своєї табельної вогнепальної зброї АКС-74, № НОМЕР_2 . (ЄО №9593 від 17.12.2024 року)

На підставі вищевикладеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2024 року внесено відомості за № 0000550 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

17.12.2024 року в період часу з 13:42 год. по 15:10 год. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: належний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в робочому стані, розташований на ліжку в спальній кімнаті, який було поміщено до сейф-пакету № 7031076 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, 28 предметів, схожих на патрони з маркуванням 7,89 калібру 5,45 мм., які було поміщено до сейф-пакету № 7031077, стріляна гільза з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., яку було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, фрагмент кулі, який було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, патрон з патронника з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., який було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників, належний гр. ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в неробочому стані, який поміщено до сейф-пакету №7163301 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників та автомат АКС № НОМЕР_2 1986 року разом із магазином, який було поміщено до поліетиленового сейф-пакету, горловина була перев`язана капроновою ниткою, на кінці якої мається паперова бирка з пояснювальним написом та підписами всіх учасників.

18.12.2024 року постановою слідчого вищевказані предмети було визнано речовими доказами.

Як пояснив свідок ОСОБА_6 , що з квітня 2023 року він був мобілізований до лав ЗСУ та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира кулеметного взводу, другого стрілецького батальйону. З 16.07.2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які тимчасово мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому виконували завдання, чергували на об`єктах. Всі військовослужбовці мають при собі автоматичну зброю та набої до неї. В період з 12.12.2024 року по 16.12.2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у м. Константинівка, Донецької області, де ОСОБА_5 обладнував авто, яке належить військовій частині. Останнім часом Мельник вів себе скритно, замкнуто. ОСОБА_6 неодноразово розмовляв з ним, на що ОСОБА_5 відповідав, що він не знає, що з ним відбувається. Далі ОСОБА_6 прийняв рішення зняти ОСОБА_5 з завдання, відвезти за місцем тимчасового місця мешкання, та по дорозі ОСОБА_5 був завезений до військового лікаря-психіатра для подальшого обстеження. При обстеженні лікарем-психіатром було встановлено, що ОСОБА_5 потрібно госпіталізувати до лікарні та пройти курс лікування, але на той час вільних місць у лікарні не було. ОСОБА_5 встановили діагноз: стан після гострої перенесеної реакції та стрес з емоційною нестабільною, асоційовану з бойовим синдромом, потребує скерування на етап спеціалізованої психіатричної допомоги в плановому режимі. 17.12.2024 року ОСОБА_6 запитав про стан ОСОБА_5 , на що останній повідомив, що самопочуття не змінилось. У той же день ОСОБА_6 з ОСОБА_7 поїхали по справам, приблизно о 09:40 до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_5 скоїв самогубство шляхом пострілу в голову зі свого автомата АКС. З урахуванням того, що вилучені речові докази містять на собі сліди біологічного походження, які мають стати предметом експертного дослідження, але які можуть бути знищені шляхом застосування води або вогню, тому необхідним є накладення арешту у тому числі у вигляді заборони користування вказаними предметами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стороною обвинувачення на теперішній час доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні та можливість їх використання як доказу, а також для можливого проведення експертизи та подальші процесуальні дії.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на: мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в робочому стані, 28 предметів, схожих на патрони з маркуванням 7,89 калібру 5,45 мм., стріляна гільза з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., фрагмент кулі, патрон з патронника з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., належний гр. ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в неробочому стані, автомат АКС № НОМЕР_2 1986 року разом із магазином, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецький області.

Незастосування арешту майна зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути знищене або спотворене, що відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Керуючись ст. 170 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасового вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000550 від 17.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в робочому стані, 28 предметів, схожих на патрони з маркуванням 7,89 калібру 5,45 мм., стріляна гільза з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., фрагмент кулі, патрон з патронника з маркуванням 7.89 калібру 5,45 мм., належний гр. ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Oukitel IIIF150» в корпусі чорного кольору в неробочому стані, автомат АКС № НОМЕР_2 1986 року разом із магазином.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію даної ухвали негайно направити прокурору.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1