Справа № 359/3049/25
Провадження №1-в/359/200/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з повною технічною та відео фіксацією у режимі відеоконференції, клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про звільнення його від покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024. В обґрунтування зазначено, що засуджений за злочин проти власності (крадіжка), а тому засуджений має право на звільнення, оскільки 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Враховуючи вищевикладене, начальник виправної колонії просив суд вирішити питання про приведення вироків суду у відповідність до вимог закону.

Засуджений у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд задовольнити.

Прокурор та представник виправної колонії просили суд задовольнити клопотання у зв`язку із зміною в законодавстві.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч. 2 статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року призвело до зміни важливого диференціюючого критерію, яким є максимальний розмір дрібного викрадення. Після ухвалення цього закону частина діянь, які вважалися кримінально-караними «перейшли» у адміністративні правопорушення. Фактично відбулась зміна меж караності шляхом внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23), Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі у державній установі «Бориспільська виправна колонії №119».

ОСОБА_5 засуджений 31.01.2023 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Як вбачається із вироку Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2023, ОСОБА_5 засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в період часу з 15.11.2022 по 30.11.2022 на загальну суму 2099 гривень 30 копійок; 05.12.2022 на загальну суму 650 гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили 04.04.2023.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 гривень. Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП, крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2022 рік становив 2481 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна в період часу з 15.11.2022 по 30.11.2022 на загальну суму 2099 гривень 30 копійок; 05.12.2022 на загальну суму 650 гривень 00 копійок, була меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 4-6, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після вступу рішення суду в законну силу, з-під варти у зв`язку із повним відбуттям покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1