Справа № 304/3325/24 Провадження № 1-кс/304/189/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф., розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Керецмана І.В., подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000144 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13 листопада 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним посвідченням.

Клопотання мотивує тим, що 29 грудня 2024 року о 20.41 год зі служби «102» до чергової частини відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП вказаного вище відділення поліції О.Пожара про те, що між населеними пунктами Сімер і Т.Ремета Ужгородського району Закарпатської області за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де останній надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки. В подальшому під час перевірки було виявлено, що це водійське посвідчення згідно з базою ІПНП (інформаційного порталу національної поліції) в цій базі не зн ачиться.

Прокурор зазначив, що під час проведення огляду посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13 листопада 2024 року на ім`я ОСОБА_1 вилучено та упаковано до крафтового пакету з написом НПУ СУ. Опитаний ОСОБА_1 повідомив, що вказане посвідчення водія він отримав у Запорізькій області після проходження навчання, з яких причин його водійське посвідчення відсутнє відповідно до бази ІПНП йому не відомо.

Відомості за вказаним фактом 30 грудня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000144 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження такого, забезпечення проведення призначеної технічної експертизи документів, а також інших слідчих дій, виникла необхідність у накладені арешту на вказане посвідчення, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідчий суддя розглядає клопотання без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як установлено з наданих прокурором матеріалів, 29 грудня 2024 року о 20.41 год зі служби «102» до чергової частини відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП вказаного вище відділення поліції О.Пожара про те, що між населеними пунктами Сімер і Т.Ремета Ужгородського району Закарпатської області за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де останній надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки. В подальшому під час перевірки було виявлено, що це водійське посвідчення згідно з базою ІПНП (інформаційного порталу національної поліції) в цій базі не значиться.

За цим фактом органом досудового розслідування сектором дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області 30 грудня 2024 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000144 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 30 грудня 2024 року.

При цьому, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було вилучене під час огляду, проведеного слідчим за участю понятих ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , постановою старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000144.

Отже, враховуючи те, що вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та з метою його збереження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13 листопада 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним посвідченням водія до скасування арешту.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Дізнавач, прокурор у кримінальному провадженні № 0000144 від 30 грудня 2024 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчому судді повідомлення про його виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: Гевці В. М.