Справа №212/6068/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000200 від 25.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно непрацевлаштованого, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_7 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 , -

встановив:

29.11.2023 приблизно в 12 годин 55 хвилин в світлий час доби, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проїзній частині вул. Миколи Світальського, з боку вул. Женевської, в напрямку вул. Віктора Оцерклевича, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, швидкість його руху була близько 52,3 кілометри на годину, на задньому пасажирському сидінні, в його автомобілі сиділа пасажир ОСОБА_9 .. На світлофорі, перед перехрестям з вул. Едуарда Фукса, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, йому був ввімкнений зелений сигнал світлофору.

В цей час по проїзній частині вул. Едуарда Фукса з боку вул. Січіславської, в напрямку пр. 200 років Кривого Рогу, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, тобто з права на ліво, по ходу руху автомобілю «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , рухався автомобіль «Автоспецпром», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль швидкої допомоги) під керуванням водія ОСОБА_10 , на його автомобілі були увімкнені сині проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал.

Водій ОСОБА_3 , наближаючись до перехрестя з вул. Едуарда Фукса, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, та маючи об`єктивну можливість помітити, автомобіль «Автоспецпром», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль швидкої допомоги) під керуванням водія ОСОБА_10 , на якому були увімкнені сині проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, та який виїжджав на перехрестя з вул. Миколи Світальського, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, на червоний сигнал світлофору, повинен був діяти відповідно до п.п. 3.2, 8.7.3 (а), 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Однак, водій ОСОБА_3 , діючи зі кримінальною протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, виїхав на перехрестя з вул. Едуарда Фукса, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, не надав дорогу автомобілю «Автоспецпром», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль швидкої допомоги) під керуванням водія ОСОБА_10 , на якому були увімкнені сині проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, та який виїжджав на перехрестя з вул. Миколи Світальського, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б); 3.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керуванням цим транспортним засобом у дорозі»;

- «3.2 У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку».

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 виїхав за кермом автомобілю «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехрестя з вул. Едуарда Фукса, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, та не надав дорогу автомобілю «Автоспецпром», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль швидкої допомоги) під керуванням водія ОСОБА_10 , на якому були увімкнені сині проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, який в той час рухався через перехрестя, та допустив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобілю «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 104 від 22.01.2024 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми тіла, забійної рани лобної області, закритої травми грудної клітини - закритих переломів 3,4,5,6,7,8,9, ребер праворуч (подвійні), розрив правої легені, ускладнений гемо - та пневматораксом праворуч, закритий перелом крижі та крила правої клубової кістки, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку експерта №274-24 від 07.05.2024 року між порушенням водієм ОСОБА_3 вимог п. 3.2 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , є прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду надав показання, що він 29.11.2023 приблизно в 12 годин 55 хвилин керував автомобілем «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у салоні якого перебувала в якості пасажира потерпіла ОСОБА_9 . Виїжджаючи на перехрестя з вул. Едуарда Фукса, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, не надав дорогу автомобілю швидкої допомоги та відбулось їх зіткнення. Свою вину визнав повністю просив суд його суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 не визнав в повному обсязі. Вказав, що надав потерпілій ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 40 000 грн. на лікування після ДТП.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 надала суду свідчення, що вона їхала в автомобілі «Chevrolet Cobalt» під керуванням водія ОСОБА_3 в якості пасажира. Виїжджаючи на перехрестя з вул. Едуарда Фукса вона побачила, як рухався автомобіль швидкої допомоги з ввімкненими проблисковими маячками. Коли вона зрозуміла, що зараз відбудеться зіткнення вона закричала. Після зіткнення вона втратила свідомість. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував їй приблизно 40000,00 грн на лікування. Просить суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби та провести судовий розгляд у загальному порядку щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 , представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо обставин кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Також представником потерпілої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_8 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 та цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» (далі ПрАТ «СК «ВУСО») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_9 у цивільному позові зазначає, що внаслідок ДТП їй завдано тяжких тілесних ушкоджень, вона відчувала сильні болі, проведено багато операцій, проходила курс лікування стаціонарно, не може ходити самостійно у зв`язку з чим відчуває моральні страждання. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 має відшкодувати їй моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 180 000 грн., та ПрАТ «СК «ВУСО» має відшкодувати моральну шкоду за страховим полісом в розмірі 320 000 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» надано до суду відзив на позовну заяву у якому зазначено, що згідно п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір відшкодування моральної шкоди визнається страховиком в розмірі 234,49 грн., виходячи з 21 денного перебування потерпілої ОСОБА_9 на амбулаторному лікуванні (4689,93 грн.), із розрахунку 4689,93 грн. х 5%.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховують вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Однією з обов`язкових умов настання відповідальності є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням особи та заподіянням шкоди, який полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Так, цивільним позивачем надано суду медичні документи з яких вбачається, що ОСОБА_9 проходила лікування за наслідками отриманого травмуванні при настанні ДТП, а саме перебувала на стаціонарному лікуванні у КП «Криворізька міська лікарня № 2» КМР з 29 листопада 2023 року по 20 грудня 2023 року, консультативним висновком КП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР від 30 січня 2024 року, ОСОБА_9 рекомендовано проходити курс відновлення в амбулаторних умовах.

Згідно консультативного висновку комунального некомерційного підприємства «4-а міська поліклініка м. Львова» від 14.11.2024, ОСОБА_9 рекомендовано заняття з реабілітологом, плавання, дихальна гімнастика, хондропротектори, препарати кальцію.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди, що підлягає стягненню із ОСОБА_3 суд враховує, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з його вини, ОСОБА_9 21 день перебувала на стаціонарному лікуванні, а після - на тривалому амбулаторному лікуванні, була вимушена проходити інтенсивний курс терапії, робити різні процедури та приймати багато ліків, а отже останній діями ОСОБА_3 спричинено душевні страждання, стрес та відчуття дискомфорту через отримані травми, вона вимушена змінити свій звичний спосіб життя через проходження курсу лікування та погіршення стану здоров`я.

Виходячи із вимог розумності та справедливості, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Також на час дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до Полісу № 212712208 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну в розмірі 320 000,00 грн.

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г"і"ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що цивільним позивачем ОСОБА_9 не надано суду документів, що підтверджують розмір витрат, передбачених п. 24.1. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже виходячи з вимог ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума страхового відшкодування у зв`язку з лікуванням ОСОБА_9 повинна складати 4689,93 грн, яка розрахована виходячи з підтверджених 21 днів стаціонарного лікування та 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку (мінімальна заробітна плата в період з 29.11.2023 по 20.12.2023 - 6700,00 грн. Відповідно до п.5 ст.38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.), за кожний день лікування (6700/30 = 223,33 грн).

Враховуючи розмір страхового відшкодування, який повинен бути виплачений ОСОБА_9 у зв`язку з 21 денним стаціонарного лікування (4689,93 грн.) суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь цивільного позивача ОСОБА_9 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що у грошовому еквіваленті складає 234,49 грн. (4689,93 грн. х 5% = 234,49).

Щодо доводів цивільного позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 25000 грн. суд зазначає наступне.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені у постановах ВС у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц, ВП у справі № 826/1216/16).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України).

Так, до цивільного позову ОСОБА_9 додано Договір про надання юридичних послуг від 29.01.2024 укладений між ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_8 . Вказаний Договір не містить цін та умов оплати, а також у ньому відсутній розрахунок наданих послуг з їх детальним описом. (т.1 а.к.п. 42-43)

За наведених обставин суд доходить переконання про недоведеність цивільним позивачем ОСОБА_9 понесення витрат на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн., а тому їх відшкодуванні слід відмовити через їх недоведеність.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до кримінального проступку, обвинувачений раніше не судимий; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; не працює; має на утриманні неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інвалідом не являється; частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілій особі.

Також суду зазначає, що думка потерпілої та її представника може враховуватись судом при призначенні покарання в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, однак не є вирішальною, і не має над ними пріоритету. Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року (справа № 752/8309/16-к, провадження № 51-284км18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року (справа № 682/956/17,провадження № 13-31кс19).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи визначення органом пробації низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції цієї статті із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені ч.1, 3 ст.76 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати в розмірі 22718,40 грн. за проведення експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди № 274-24 від 07.05.2024 слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 04 грудня 2023 року на автомобіль «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,368, 369,370,371, 394 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 та цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 49 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 22718,40 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року на автомобіль «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Chevrolet Cobalt», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути користувачеві ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1