Справа № 266/3191/21
Провадження № 1-в/201/233/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі подання відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях МЮУ про звільнення від покарання у зв`язку із усуненням законом караності діяння стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку зі зміною територіальної підсудності судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» звернувся представник уповноваженого органу з питань пробації з поданням про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке була засуджена ОСОБА_3 вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 03 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, а тому, враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання останніх не перешкоджає проведенню судового розгляду даного подання.

Ознайомившись з матеріалами подання, суд доходить висновку про необхідність його задоволення з наступних підстав.

Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та останній призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 КУпАП.

Таким чином з 09 серпня 2024 року кримінально протиправним та караним стало діяння із викрадення чужого майна, вартість якого перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян на момент вчинення правопорушення (тобто більше 3028 грн, якщо правопорушення вчинено у 2024 році, 2684 грн, якщо правопорушення вчинено у 2023 році, 2481 грн, якщо правопорушення вчинено у 2022 році, 2270 грн, якщо правопорушення вчинено у 2021 році, 2102 грн, якщо правопорушення вчинено у 2020 році, 1921 грн, якщо правопорушення вчинено у 2019 році, 1762 грн, якщо правопорушення вчинено у 2018 році тощо).

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Обираючи і застосовуючи норми закону України про кримінальну відповідальність при постановленні цієї ухвали, на підставі ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Зокрема суд бере до уваги висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21. Так, Верховний Суд зазначив, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. Водночас при з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Так, з матеріалів подання та обвинувального вироку суду від 03 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_3 вбачається, що остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України 29 квітня 2021 року, чим спричинила матеріальний збиток на суму 1060 грн, тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2021 рік 2270 грн, що є підставою для звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке була засуджена остання.

Також слід враховувати, що у зв`язку зі звільненнями ОСОБА_3 від покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, правила ч. 1 ст. 70 КК України не можуть бути застосовані у даному випадку, а тому покарання, призначене за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн підлягає самостійному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 51 КУпАП, ст.ст. 537-539 КПК України, ст. ст. 152 КВК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях МЮУ задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя 03 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке була засуджена остання.

Покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Приморського районного суду м. Маріуполя 03 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1