У Х В А Л А

11 лютого 2025 року Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про продовдження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024.

Клопотання мотивує обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України, також тим, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_4 розлучений та офіційно не працевлаштований, стабільного джерела доходів не має, тобто не обтяжений сталими та міцними соціальними зв`язками, а тому може змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 наслідків спонукатиме його змінювати місце проживання та уникати органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України -незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілого, іншого підозрюваного - ОСОБА_7 або ж свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних кримінальних правопорушень - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України вчинити інше кримінальне правопорушення - обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 вчинив ряд кримінально-караних діянь, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано у клопотанні.

На даний час необхідно у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок психологічної експертизи, призначеної 07.12.2024 з метою встановлення індивідуально-психологічних особливостей допиту та слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_7 , визначення можливих ознак навіювання, впливу, примусу чи інших дій, які б могли спотворити зміст його показань; додатково допитати підозрюваних з урахуванням висновків зазначених судових експертиз; здійснити відкриття та надати доступ досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України.

Раніше отримати висновки зазначеної експертизи не виявилося можливим у зв`язку із її складністю, а також через звільнення експерта та, як наслідок, перепризначення експертизи до іншої експертної установи, а також тривалими термінами виконання.

Просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.03.2025 включно.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, та просив обрати стосовнонього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає, що висунута йому підозра не обгрунтована, докази вчинення ним кримінальних правопорушень відсутні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного.

Мотиви слідчого судді.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані на обгрунтування клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002014 від 04.06.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невизначений час, але не пізніше 30.09.2024 у громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу транспортних засобів військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, встановлено, що в ході підшукання ОСОБА_4 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в телеграм-чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» тестовими повідомленнями зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_4 за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після отримання зазначеної пропозиції ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомив невстановленому користувачу, усвідомлюючи, що вказаний користувач є представником держави-агресора, про те, що готовий здійснювати підпали транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі, ОСОБА_4 , підшукав автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , який мав військове забарвлення та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сапера інженерно-саперного взводу в/ч НОМЕР_4 , задля виконання останнім своїх військових обов`язків.

В подальшому, ОСОБА_4 з метою виконання свого протиправного умислу, залучив до своєї незаконної діяльності у якості виконавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому пообіцяв матеріальну винагороду у вигляді безкоштовного проживання в належному йому приміщенні та увівши його в оману, повідомив недостовірну інформацію з приводу необхідності інсценування підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з метою отримання власником транспортного засобу страхової допомоги у разі його пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_7 , не здогадуючись про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 , на вказану пропозицію погодився.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, 30.09.2024, перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь виготовив у пластиковій пляшці легкозаймисту рідину для підпалу із бензину та грунтуючого матеріалу.

В подальшому, ОСОБА_7 , в нічну пору доби, о 00 год 59 хв, 01.10.2024 пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , за адресою Київська область, м. Біла Церква, 1-ий Курсовий провулок, 17-А, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме текстильні рукавиці чорно-жовтого кольору, пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною, та запальничку білого кольору марки «Clipper», здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень. При цьому, під час вчинення злочину, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11PRO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відео зйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає ОСОБА_7 , пішки направився з місця вчинення кримінального правопорушення та поблизу будинку № 5 по вул. Вокзальна в м. Біла Церква, зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав його мобільний телефон із відеозаписом вчинення кримінального правопорушення, та зник із місця вчинення злочину.

У свою чергу ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, використовуючи власний мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11PRO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслав невстановленим особам з ім`ям користувача « ОСОБА_9 » (« ОСОБА_10 » ) та « (« ІНФОРМАЦІЯ_4 ») відео підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , на підтвердження виконання завдання та з метою отримання винагороди. В подальшому, вказаний відеозапис опубліковано у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (Адмін: @RudeBoyFCG. Оператори: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Так у невизначений час, але не пізніше 30.09.2024, у громадянина України ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на знищення або пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом, з метою отримання прибутку.

В ході підшукання ОСОБА_4 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в телеграм-чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» тестовими повідомленнями зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_4 , за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі, ОСОБА_4 , підшукав автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , який мав військове забарвлення та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_8 , сапера інженерно-саперного взводу в/ч НОМЕР_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 з метою виконання свого протиправного умислу, залучив до своєї незаконної діяльності у якості виконавця ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому пообіцяв матеріальну винагороду у вигляді безкоштовного проживання в належному йому приміщенні та увівши його в оману, повідомив недостовірну інформацію з приводу необхідності інсценування підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з метою отримання власником транспортного засобу страхової допомоги у разі його пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_7 не здогадуючись про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 на вказану пропозицію погодився.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, 30.09.2024, перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь виготовив у пластиковій пляшці легкозаймисту рідину для підпалу із бензину та грунтуючого матеріалу.

В подальшому, ОСОБА_7 , в нічну пору доби, о 00 год 59 хв, 01.10.2024 пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , за адресою Київська область, м. Біла Церква, 1-ий Курсовий провулок, 17-А, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме текстильні рукавиці чорно-жовтого кольору, пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною, та запальничку білого кольору марки «Clipper», здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень. При цьому, під час вчинення злочину, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11PRO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відео зйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає ОСОБА_7 , пішки направився з місця вчинення кримінального правопорушення та поблизу будинку № 5 по вул. Вокзальна в м. Біла Церква, зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав його мобільний телефон із відеозаписом вчинення кримінального правопорушення, та зник із місця вчинення злочину.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно майнової шкоди.

Крім цього, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і PVP, включеного до списку 2 таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Так, ОСОБА_4 в порушення вищевказаними вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, з метою подальшого збуту, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, який незаконно зберігав при собі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 11.07.2024.

11.07.2024 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно збув за кошти в сумі 500 гривень, шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_12 поліетиленовий пакетик із кристалічною речовиною білого кольору, що містила в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194 г.

Крім цього, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, але не пізніше 02.10.2024, з метою подальшого збуту, незаконно, повторно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку почав зберігати при собі з метою подальшого збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 02.10.2024.

В подальшому, о 22 год. 10 хв. 02.10.2024 поблизу будинку № 106-А по вул. Василя Стуса у місті Біла Церква Київської області ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик, який був пристебнутий булавкою з внутрішньої сторони поясу штанів з переду, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 2,303 г, яку ОСОБА_4 , повторно, незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Відповідно до Таблиці 2 особливо небезпечна психотропна речовина «PVP», вагою понад 1,5 г до 15 г становить великі розміри.

Щодо обгрунтованості підозри.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: електронним рапортом від 01.10.2024, зареєстрованим до ІКС «ІПНПУ» за № 38648; протоколом огляду місця події, відповідно до якого слідчим оглянуто земельну ділянку, розташовану біля буд. 17А по 1-му пров. Курсовому в м. Біла Церква Київської обл., під час якого виявлено згорілий автомобіль «Volkswagen-VW Golf»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду відеозапису від 01.10.2024, який розміщений у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду відеозапису із камер відеонагляду, які розташовані у дворі буд. 32 по 1-му пров. Курсовому; протоколом огляду відеозапису із камер відеонагляду, які розташовані у дворі буд. 19 по 1-му пров. Курсовому; протоколом огляду відеозапису із камер відеонагляду, які розташовані на СТО «БОШ»; протоколом допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 , під час якого той відтворив обстановку та обставини підпалу ним автомобіля, про які повідомив під час допиту; протоколом невідкладного обшуку за адресою проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місцевості, а саме земельної ділянки біля буд. АДРЕСА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду ксерокопії грошових купюр - грошових коштів номіналом 500 грн.; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів - ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі «оперативної закупки» у громадянина ОСОБА_4 ; протоколом отримання речей - кристалоподібної речовини, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP»; висновком експерта № СЕ-19/111-24/41332-НЗПРАП від 23.07.2024, відповідно до якого надана на дослідження речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194; протоколом про результати контролю за вчинення злочину від 11.07.2024 за фактом незаконного збуту ОСОБА_4 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, свідку ОСОБА_12 ; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.07.2024, відповідно до якого встановлено причетність ОСОБА_4 до незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP; протоколом про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 22.08.2024 за фактом незаконного збуту ОСОБА_4 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP свідку ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.10.2024 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі кристалоподібну особливо небезпечну психотропну речовину - PVP з метою збуту; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 03.10.2024; висновком експерта № СЕ-19/111-24/57197-НЗПРАП від 03.10.2024, відповідно до якого надана на дослідження речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194 г.; висновком судової пожежно-технічної експертизи; висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи; протоколом за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом огляду речі та комп`ютерних даних; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи за № СЕ-19/111-24/69049-БД від 19.12.2024.

Отже, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Наявність ризиків та їх обгрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Також слідчий суддя погоджується із наведеними стороною обвинувачення доводами про наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілого, іншого підозрюваного - ОСОБА_7 або ж свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних кримінальних правопорушень - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення. Варто відмітити, що інший підозрюваний у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , дав слідству показання, які викривають ОСОБА_4 у вчиненні злочину. Дана обставина свідчить про реальність будь-якого незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на ОСОБА_7 : або ж з метою помсти, або щоб змусити в подальшому ОСОБА_7 відмовитися від своїх слів. Оскільки ОСОБА_4 відомо місце проживання, можливі місця перебування, номери мобільних телефонів потерпілих, свідків та іншого підозрюваного, які містяться у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Переконливим також є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_4 , проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив ряд кримінально-караних діянь: умисний злочин проти основ національної безпеки України, умисний злочин проти власності, а також умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка ОСОБА_4 вказують на його сміливість та кмітливість у вчиненні кримінальних правопорушень, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність реальних ризиків, які на даний час не зменшились, а продовжують існувати.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного слідчим суддею враховуються такі відомості про його особу: ОСОБА_4 офіційно непрацюючий, розлучений, утриманців не має, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

Проте такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

У відповідності до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які здатні завадити встановленим ризикам.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини1 статті177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наразі є достатні підстави для продовження строку тримання під вартою. Непродовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи застосування більш м`якого запобіжного заходу перешкодить завданням кримінального судочинства, встановленню істини у справі та прийняття остаточного кінцевого рішення у провадженні у розумні строки. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Документів, які свідчать про неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою, слідчому судді не надано.

За викладених обставин, доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час жодним чином не спростовують пред`явленої підозри та не знижують встановлений високий ступінь ймовірності позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

02.10.2024 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором 03.10.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; в умисному знищенні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненому шляхом підпалу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2024 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.11.2024 (включно), який останній раз продовжений до 22.02.2025 ухвалою слідчого судді від 26.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 03.03.2025.

Однак завершити досудове розслідування до закінчення строк удії попередньої ухвали про тримання особи під вартою не видається можливим, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: необхідно отримати висновок психологічної експертизи, призначеної 07.12.2024 з метою встановлення індивідуально-психологічних особливостей допиту та слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_7 , визначення можливих ознак навіювання, впливу, примусу чи інших дій, які б могли спотворити зміст його показань; додатково допитати підозрюваних з урахуванням висновків зазначених судових експертиз; здійснити відкриття та надати доступ досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України. Раніше отримати висновки зазначеної експертизи не виявилося можливим у зв`язку із її складністю, а також через звільнення експерта та, як наслідок, перепризначення експертизи до іншої експертної установи, а також тривалими термінами виконання.

Частиною 3 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до сплину строку дії попередньої ухвали про обрання строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчим у клопотанні, прокурором у судовому засіданні доведено, що обставини, зазначені у ч.3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та сновоположних свобод, враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого грунтується на вимогах закону тому підлягає до задоволення шляхом продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 03.03.2025.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з частиною шостою статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжним заходом визначеним пунктом п`ятим частини першої статті 176 КПК України є тримання під вартою.

Отже, оскільки слідчим суддею установлені ризики зазначені статтею 177 КПК України, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 слідчий суддя важає, що не визначає йому заставу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 .

Продовжити раніше обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, на 21 (двадцять один) день, тобто до 03.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.02.2025 о 09-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1