Справа №345/3667/23
Провадження № 1-кп/345/59/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 06.02.2023, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Газирь Російської Федерації, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, без утриманців, пенсіонера, директора ТОВ "Поліхем", РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_2 в лютому 2023 року (точної дати та час досудовим розслідування не встановлено), вирішив зайнятися незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон.

З цією метою ОСОБА_2 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно незаконно придбав та зберігав по місцю проживання та реєстрації, що по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту дві таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон.

В подальшому, ОСОБА_2 реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом збуту наркотичного засобу, 08.03.2023 о 10:37 год., перебуваючи по місцю свого проживання та реєстрації, що по АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_7 дві таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, за грошові кошти в сумі 380 грн.

08.03.2023 ОСОБА_7 добровільно видав працівникам СКП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вищевказані придбані ним в ОСОБА_2 дві таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон.

Згідно висновку експерта від 23.03.2023 видані ОСОБА_7 дві таблетки, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон. Загальна кількість (основи) у двох таблетках становить 0,04454 грама.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в повному обсязі. Розповів, що він проживає сам в квартирі на першому поверсі багатоквартирного будинку. В цій квартирі є дві кімнати і кухня. В кінці жовтня 2022 року до нього додому прийшов знайомий ОСОБА_8 і попросив посприяти продати його квартиру. В кінці листопада 2022 року ОСОБА_8 передав йому папку з документами, які стосувались квартири. Разом із ОСОБА_8 також приходив незнайомий для нього чоловік, який в матеріалах кримінального провадження фігурує як ОСОБА_9 . В лютому 2023 року до нього прийшов ОСОБА_9 і вимагав віддати документи на квартиру ОСОБА_8 . Він показав йому папку з документами на квартиру, але не відав їх. Серед цих документів була упаковка для ліків з написом "Метафін ІС", в якій містились дві таблетки в блістерній упаковці. ОСОБА_9 бачив ці таблетки і забажав їх купити, а він погодився їх продати. 08.03.2023 року вранці до нього прийшов ОСОБА_9 і дав йому готівкові кошти в сумі 400 грн., а він дав йому дві вище згадані таблетки, які містили наркотичну речовину. Ці кошти він поклав в гаманець. Через 20 хвилин ОСОБА_9 повернувся і почав вимагати дати йому здачу 20 грн. Він віддав йому 20 грн. В подальшому в його помешканні було проведено обшук під час якого віднайшли помічені купюри і упаковку від лікарського препарату "Метафін ІС". Більше ніяких заборонених речовин в нього не знаходили. Оскільки з того часу сплило більше двох років, то він не пригадує, куди подів частину коштів, які передав йому ОСОБА_9 . Усвідомлює, що вчинив неправомірно, розкаюється за вчинене, просить суворо не карти і не позбавляти його волі. Окремо зауважує, що в нього наявна невиліковна хвороба, і він постійно приймає лікарські препарати.

Поряд з визнанням вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина ОСОБА_2 підтверджується показаннями свідків, протоколами слідчих дій, висновками судових експертиз та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи.

Зокрема, вина обвинуваченого доводиться показами свідка ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який проводив оперативну закупівлю та який суду пояснив, що добровільно надав згоду на участь в оперативні закупівлі. Йому було відомо про те, що ОСОБА_2 здійснює збут метадону, який отримує від осіб, які перебувають на обліку нарколога і отримують цей засіб як замісну терапію. Квартира ОСОБА_2 знаходиться на першому поверсі. Перед тим як йти до ОСОБА_2 , працівники поліції в присутності понятих вручили йому готівкові кошти в сумі чотириста гривень купюрами по 200, 100 і дві по 50 гривень. Також поліцейські йому на одяг вчепили камеру для відеозапису, в роботу якої він не втручався. Далі він пішов в помешкання ОСОБА_2 . Будучи в квартирі попросив ОСОБА_2 продати йому метадон і при цьому дав ОСОБА_2 400 грн. Поки він залишився чекати в коридорі квартири, то ОСОБА_2 пішов у кімнату. Коли повернувся, то видав йому дві таблетки в блістері. Далі свідок покинув квартиру ОСОБА_2 . Через незначний проміжок часу повернувся до ОСОБА_2 і попросив дати здачу 20 грн., адже ціна мала бути 190 грн. за одну таблетку. ОСОБА_2 дав йому 20 грн. і він пішов до працівників поліції, яким віддав придбані у ОСОБА_2 таблетки в присутності понятих. Коли йшов від ОСОБА_2 , то ні з ким по дорозі не спілкувався і ніхто йому заборонених речей не передавав. Свідок зазначив, що впливу з боку працівників поліції на нього не було. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Неприязних стосунків з обвинуваченим в нього нема і боргових зобов`язань перед ним він не мав.

Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які були понятими під час проведення слідчої дії, дали аналогічні покази і повідомили суду, що 08.03.2023 року їх запросили бути понятими і вони погодились. У приміщенні Калуського районного відділу поліції в їхній присутності працівники поліції оглянули особу, яка погодилась провести оперативну закупівлю. Грошей і заборонених речей в нього не було. Цій особі видали кошти в сумі чотириста гривень купюрам по 200, 100 і дві по 50 гривень. Ці кошти відкопіювали і обробили спеціальною речовиною. Далі закупний пішов в напрямку вул. Б.Хмельницького, а вони і працівники поліції вийшли на вулицю. Закупний повернувся орієнтовно через 20 хвилин. Неподалік відділу поліції закупний видав 2 таблетки у блістері і 20 гривень, які йому дали на здачу. Після цього видані таблетки поклали в спец пакет і опечатали. Свідки підтвердили, що це саме їхні підписи стоять на процесуальних документах (т. 1 а.с. 133-134, 169-170, 171, 176).

Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які були понятими і брали участь в такій слідчій дії як обшук також дали аналогічні покази. Зокрема вони повідомили суду, що 08.03.2023 р. працівники поліції запросили їх бути понятими під час проведення обшуку. Їм роз`яснили права. Під час слідчої дії проводилась відеофіксація. Обшук проводився в квартирі на першому поверсі. В цій квартирі було дуже багато різних речей і розкладені вони були так, що залишалось мало місця для проходу. Під час обшуку на кухні вилучили упаковку від таблеток, в одній з кімнат з куртки вилучили готівкові кошти гривні. Також ще вилучили 2 мобільні телефони. Обвинувачений був присутній під час обшуку, в більшості він мовчав і нічого не пояснював. Вилучені кошти працівники поліції підсвічували ультрафіолетовим світлом і на них було зелене свічення. По завершенню обшуку слідчий складав документи, в яких вони підписали. Також були упаковані вилучені речі.

Стороною захисту було заявлено ряд клопотань про виклик в судове засідання і допит як свідків декількох собі. Протокольними ухвалами суду ці клопотання були задоволені частково і вирішено викликати та допитати як свідка ОСОБА_14 . Проте сторона захисту не забезпечила явку цієї особи в приміщення суду для допиту, а вжиті судом заходи виявились безрезультатними. Зокрема, судом надсилалась повістка цій особі на адресу, яка була вказана стороною захисту, але конверти з вкладеною повісткою повернувся на адресу суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 2 а.с. 15-16). З метою сприяння стороні захисту у допиті вказаної особи, судом було здійснено пошук інформації в ЄДДР, проте відомостей про таку особу в реєстрі немає (т. 2 а.с. 33). Враховуючи такі обставини, підстав застосовувати привід до цього свідка не було. Тому, у зв`язку з неможливістю виклику цієї особи в судове засідання та необхідністю дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд ухвалив подальший розгляд кримінального провадження проводити без виклику та допиту свідка ОСОБА_14 . Щодо решти осіб, яких бажала допитати як свідків сторона захисту, то суд дійшов висновку про безпідставність заявлених клопотань.

Окрім показів свідків, вина ОСОБА_2 доводиться наступними, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами:

-витягом з ЄРДР за №0000112 від 06.02.2023 року, з якого вбачається, що в чергову частину Калуського РВП надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП Калуського РВ ОСОБА_15 про те, що житель м. Калуш, громадянин ОСОБА_16 , з метою особистого збагачення здійснює збут наркотичного засобу «Метадон» в м. Калуш та Калуському районі (т. 1 а.с. 97, 106);

-протоколом обшуку від 08.03.2023 року (т. 1 а.с. 128-131), з якого вбачається під час проведення обшуку в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 , виявлено та вилучено: коробку від лікарського засобу «Метафін ІС», яку поміщено у спецпакет № 7182168; посвідчення учасника бойових дій у обкладинці на ім`я ОСОБА_17 , яке поміщено у спец пакет № WAR0038392; чоловічий гаманець коричневого кольору, який поміщено у спец пакет №WAR0038394; два мобільні термінали, один із яких марки «SAMSUNG», із наступними ідентифікаційними ознаками ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , із вмістом двох сім-карток, а другий марки «Xiaom iRedmi», моделі «M1906G7G», які поміщено у спец пакет № WAR1084835; купюра номіналом «50» гривень (АБ2123202), із нашарування речовини, яку поміщено у спец пакеті № KIV2106946; купюра номіналом «50» гривень (ФВ8077606), купюра номіналом «20» гривень (ЕЄ4282329), купюра номіналом «10» гривень (ЮБ4650095), із нашарування речовини, які поміщено у спец пакет № WAR0038393; грошові кошти: купюри номіналом «500» гривень, у кількості 3 шт. (ЕБ7152759; ЕБ7152761; ЕБ7152760); купюра номіналом «200» гривень (СД1600530); купюри номіналом «100» гривень, у кількості 7 шт. (УТ1039600; УЧ9100082; АК1955913; УФ0053230; АБ3135102; УЗ8699765; АЕ1364270); купюри номіналом «50» гривень, у кількості 6 шт. (ТИ9956384; ФЖ2370360; СС7638197; УР1110901; АС2363705; СМ5445280); купюри номіналом «20» гривень, у кількості 7 шт. (ЕЖ0613325; ЕЗ3029659; ЧВ0529956; ЮБ8813653; ЕА4651638; ЕЖ8013509; ЕЄ6151723); купюри номіналом «10» гривень, у кількості 5 шт. (ЮЄ2573193; ЮЗ0232372; ЦЖ7478438; ЦД4276441; ЮД415538); купюри номіналом «5» гривень, у кількості 4 шт. (ЮИ6074555; УД7916922; ПЄ2736151; СГ9499724); купюри номіналом «2» гривні, у кількості 3 шт. (ТЖ8464393; СЄ8928127; СЖ8522578); купюри номіналом «1» гривня, у кількості 3 шт. (РЕ3984174; УР8610890; ЕВ8564741). Вказані грошові кошти поміщено у спец пакет № WAR0038395. До даного протоколу долучено диск із записом аудіо-, відеофіксації проведення обшуку (т. 1 а.с. 132), який було оглянуто в судовому засіданні. Цей обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.03.2023 року (т. 1 а.с. 107, 108);

-протоколом про відібрання зразків для експертизи від 08.03.2023 року (т. 1 а.с. 135), з якого вбачається, що ОСОБА_2 надав змиви із рук, а саме: за допомогою двох салфеток з темного матеріалу здійснено змиви з долоней та пальців рук (обох) ОСОБА_2 . Відібрання зразків проводилося на підставі постанови прокурора від 08.03.2023 року про отримання зразків для експертизи (т. 1 а.с. 133-134);

-висновком експерта № СЕ-19/109-23/3584-ФХД від 24.04.2023 року, відповідно до якого на представлених для експертного дослідження грошових коштах в сумі 50 гривень (грошовій купюрі номіналом 50 гривень із серією та номером АБ2123202), які було вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 , виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією. Також на представлених для експертного дослідження грошових коштах в сумі 80 гривень (одній купюрі номіналом 50 гривень серією та номером ФВ 8077606, одній купюрі номіналом 20 гривень із серією та номером ЕЄ4282329, одній купюрі номіналом 10 гривень серією та номером ЮБ4650095), які було вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 , виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією. Також на представленій для експертного дослідження серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_2 виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією. На представленому для експертного дослідження гаманці, який було вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 , виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією. Спеціальні хімічні речовини, виявлені на грошових коштах в сумі 80 та 50 гривень, на серветці із змивами з правої руки ОСОБА_2 , на гаманці та зразок спеціальної хімічної речовини «Промінь-1» на аркуші білого паперу мають спільну родову належність (т. 1 а.с. 138-148);

-висновком експерта № СЕ-19/109-23/3421-НЗПРАП від 23.03.2023 року, відповідно до якого надані на дослідження дві таблетки в частинах чарункових упаковок місять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон. Загальна кількість метадону (основи) у двох таблетках становить 0,04454 грама (т. 1 а.с. 150-153);

-постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 07.03.2023 року (т. 1 а.с. 159-161), яку розсекречено актом №1 від 17.05.2023року. З даної постанови слідує, що контроль за вчиненням злочину постановлено здійснити у формі проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон» у ОСОБА_2 на суму 400,00 грн. Проведення контролю за вчиненням злочину доручено старшому слідчому СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 та працівникам СКП Калуського РП ГУНП із залученням для ролі закупника наркотичного засобу «Метадон» - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заявами ОСОБА_7 від 06.03.2023 року та від 08.03.2023 року, в яких він надав добровільну згоду на проведення оперативної закупки у ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 162, 163);

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 08.03.2023 року (т. 1 а.с. 164-165), з якого слідує, що 08.03.2023 року о 09.30 год. ОСОБА_7 у присутності понятих дав добровільну згоду на оперативну закупку наркотичного засобу «Метадон» у ОСОБА_2 . Після 09.40 год. було проведено огляд та ідентифікацію грошових коштів в сумі 400 грн. В подальшому вищевказані кошти були оброблені речовиною люмінесцентної дії «Промінь 1». Згодом о 10:10 год. у присутності понятих було проведено особистий огляд ОСОБА_7 на наявність речей, під час якого жодних наркотичних засобів, психотропних речовин, чи грошових коштів виявлено не було, та відразу ж йому вручено грошові кошти в сумі 400 гривень та складено процесуальний документ. Грошові кошти ОСОБА_7 поклав до правої передньої кишені куртки, після чого о 10.32 год. вийшов із адміністративної будівлі Калуського РВП та направився на проведення оперативної закупки.

Згодом 08.03.2023 року о 10.49 год. ОСОБА_7 повернувся та поряд із адміністративною будівлею Калуського РВП по вул. Тихого, 10 добровільно видав дві таблетки круглої форми білого кольору у блістер них упаковках, як пояснив ОСОБА_7 він придбав їх у ОСОБА_2 . Дані таблетки було поміщено в поліетиленовий спецпакет НПУ з номером WAR1083606, опечатано та скріплено підписами понятих і присутніх. Також ОСОБА_7 видав грошову купюру, номіналом 20 грн., серії ЕГ 4121730, яку йому надав ОСОБА_2 , як решту за купівлю наркотичного засобу;

-протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 08.03.2023 року (т. 1 а.с. 169-170), з якого слідує, що перед оперативною закупкою, в службовому приміщенні Калуського РВП ГУНП було проведено особистий огляд ОСОБА_7 і йому було видано для закупівлі грошові кошти в сумі 400 гривень: банкноту номіналом 200 гривень в кількості 1 купюра; банкнота номіналом 100 гривень у кількості 1 купюра та банкноти номіналом 50 гривень у кількості 2 купюри, з наступними серіями та номерами: 200 грн. ТБ2151633, 100 грн. УИ1123140, 50 грн. ФВ8077606, 50 грн. УИ 7180419, які заздалегідь було уважно оглянуто та ідентифіковано, а також перед врученням вищезазначені банкноти було оброблено речовиною люмінесцентної дії «Промінь 1». Після цього ОСОБА_7 для отримання відомостей про злочин та осіб, які його вчинили, у присутності понятих перерахував гроші, видані йому для проведення слідчої дії і поклав їх до правої передньої кишені курточки. Огляд ОСОБА_7 та вручення йому грошових коштів були проведені в присутності понятих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 ;

-протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 08.03.2023 року з додатками, відповідно до якого було оглянуто купюри встановленого зразка грошової одиниці національної валюти «гривня»: банкноти номіналом 200 гривень у кількості 1 купюра, банкноти номіналом 100 гривень у кількості 1 купюра та банкноти номіналом 50 гривень у кількості 2 купюри, з наступними серіями та номерами: 200 грн. ТБ2151633, 100 грн. УИ1123140, 50 грн. ФВ8077606, 50 грн. УИ 7180419. Загальна сума оглянутих грошових коштів національної валюти склала 400 гривень, які були пред`явлені понятим та особі, залученій до проведення контролю за вчиненням у формі оперативної закупки, що підтверджується їхніми підписами. В подальшому грошові кошти в сумі 400 гривень були оброблені речовиною люмінесцентної дії «Промінь 1» на підставі окремого протоколу вручені ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 171-173);

-протоколом добровільної видачі від 08.03.2023 року (т. 1 а.с. 176), з якого слідує, що 08.03.2023 року о 10.50 год. в м. Калуш по вул. Тихого, поряд з адміністративною будівлею Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_7 добровільно видав дві таблетки білого кольору круглої форми, у блістерних упаковках, як пояснив ОСОБА_7 вони є наркотичним засобом під назвою «Метадон», які він придбав у ОСОБА_2 , та грошову купюру номіналом у 20 грн. серії ЕГ 4121730, які йому надав ОСОБА_2 , як решту за купівлю наркотичного засобу. Добровільно видані ОСОБА_7 дві таблетки білого кольору круглої форми, у блістерних упаковках, було поміщено в поліетиленовий спецпакет НПУ з номером WAR1083606, опечатано та скріплено підписами понятих і присутніх;

-заявою ОСОБА_7 від 08.03.2023 року про добровільну видачу двох таблеток білого кольору круглої форми, у блістерних упаковках, які були ним придбані у ОСОБА_2 , та грошової купюри номіналом у 20 грн. серії ЕГ 4121730, які йому надав ОСОБА_2 , як решту за купівлю наркотичної речовини (т. 1 а.с. 177);

-протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи, а саме щодо ОСОБА_2 від 30.03.2023 року, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого суддею Івано-Франківського апеляційного суду від 17.02.2023 року. З даного протоколу вбачається, що в ході проведення НСРД отримано фактичні дані про злочинну діяльність ОСОБА_2 . До даного протоколу долучено диски із записом аудіо-, відеофіксації оперативної закупки. З відео, яке було в повному обсязі переглянуто в судовому засіданні, в т.ч. і з карти пам`яті за допомогою спеціального програмного забезпечення, вбачається, що 08.03.2023 року о 10:29:35 особа, яка залучена до проведення оперативної закупки ОСОБА_7 вийшов із адміністративної будівлі Калуського РВП та направився в сторону вул. Тихого. 0 10:35:19 ОСОБА_7 заходить в другий під`їзд будинку АДРЕСА_2 . 0 10:35:41 двері квартири АДРЕСА_3 відчиняє фігурант ( ОСОБА_2 ). О 10:35:50 ОСОБА_7 заходить в приміщення коридору квартири АДРЕСА_3 . На запитання ОСОБА_2 «Що ти хочеш?», ОСОБА_7 відповідає «Дайте мені дві». О 10:36:06 ОСОБА_7 витягнув з кишені куртки грошові кошти в сумі 400 гривень та дав у руки ОСОБА_2 . О 10:36:32 ОСОБА_7 чекає в коридорі, а ОСОБА_2 йде у кімнату, при чому між ними йде розмова. О 10:37:48 із приміщення кімнати вийшов фігурант ( ОСОБА_2 ) та передав ОСОБА_7 дві таблетки білого кольору, круглої форми, у блістер ній упаковці. О 10:37:58 ОСОБА_7 покидає приміщення квартири. О 10:46:24 ОСОБА_7 підійшов неподалік будівлі Калуського РВП (т. 1 а.с. 178-182);

-протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за ОСОБА_2 від 30.03.2023 року з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого суддею Івано-Франківського апеляційного суду від 17.02.2023 року. А саме вказаним візуальним спостереженням підтверджується, що 08.03.2023 року особа, яка залучена до проведення оперативної закупки ОСОБА_7 заходив в приміщення квартири по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 183-184).

Під час судового розгляду було досліджено речові докази, на які посилалась сторона обвинувачення і які були предметами вище описаних судових експертиз. Зокрема прокурором було надано суду для огляду гаманець, грошові кошти, мобільні телефони, упаковка з під лікарського засобу, які були вилучені під час обшуку в квартирі обвинуваченого, а також блістеру упаковку і пакетик із вмістом наркотичної речовини.

Щодо протоколу огляду предмета від 20.07.2023 року (т. 1 а.с. 136) та протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відеоконтроль місця, а саме входу у другий під`їзд будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_2 , з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження за період з 28.02.2023 року по 06.03.2023 року (т. 1 а.с. 185-188), то вказані докази є неналежним, оскільки не містять жодної інформації, яка стосується предмета доказування в межах даного кримінального провадження відповідно до встановлених вище описаних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Коем проти Бельгії" від 22.06.2000 зазначив, що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.

Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За правилами статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла, тощо.

Попри те, що кримінальний процесуальний закон не визначає критеріїв допустимості доказів у контексті реалізації приписів ст. 86 КПК, вони визначені в доктрині кримінального процесуального права: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Загальнопоширеним і в темпоральному аспекті укоріненим у практиці застосування норм кримінального процесуального закону є такий правозастосовний підхід, за яким докази, отримані в кримінальному провадженні з грубим порушенням установленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Так, обвинуваченим подано клопотання про визнання ряду доказів недопустимими, а саме:

-постанови про отримання зразків для експертизи від 08.03.2023 року. Зокрема, обвинувачений вказує, що особи « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_21 » є відмінними особами в кримінальному провадженні. Суд зауважує, що згадана постанова винесена прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , а не ОСОБА_4 , а підписана ОСОБА_22 , оскільки за правилами українського правопису дозволено використовувати ініціали, що є першою буквою імені чи по батькові. Тобто, ОСОБА_4 та ОСОБА_22 - це одна і та сама особа. Тому відсутні підстави визнавати постанова про отримання зразків для експертизи недопустимим доказом;

-повідомлення про прийняття матеріалів кримінального провадження до свого провадження від 09.02.2023 року. Суд зауважує, що сторона обвинувачення не долучала до матеріалів судової справи вказане повідомлення і не посилалася на нього як доказ по справі. Окрім того, дане повідомлення не було предметом дослідження в судовому засіданні, тому не може бути визнане судом недопустимим доказом;

-відеозапису «Закупки під контролем» від 08.03.2023 року. У своєму клопотанні обвинувачений вказує на відсутність ряду документів, які б на його думку повинні бути долучені до відео фіксації. Однак, немає жодного посилання на нормативні акти, які б вимагали наявності вказаних документів. Окрім того, відповідно до п. 4.12.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Голови служби безпеки України № 440 від 12.08.2005 року, відомості про методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії становлять державну таємницю, а отже необхідно уникати опису в протоколі тих дій, які можуть розкривати відповідні методи, зокрема інформацію, що стосується технічних характеристик обладнання, що застосовується під час проведення НС(Р)Д;

-протоколу добровільної видачі від 08.03.2023 рок. Обвинувачений знову посилається на відсутність певних відомостей у документі, які на його думку повинен такий документ містити, зокрема, обвинувачений посилається, що не вказано юрисдикцію, в якій створений документ. Проте, такої вимоги в КПК України немає. Також обвинувачений вказує, що поняті не засвідчили текст протоколу власноручно виконаними підписами, що не відповідає дійсності, оскільки підписи наявні у протоколі. Крім того, допитані в судовому засіданні поняті підтвердили факт підписання вказаного протоколу. Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст. 104 КПК України, а інші відомості, на які вказує обвинувачений, не передбачені чинним КПК України;

-протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Суд зауважує, що протоколи допиту свідків не були предметом дослідження в судовому засіданні, оскільки доказами є покази цих осіб, які надавались під час судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. У ч. 2 ст. 84 КПК України передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 23 КПК). Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були безпосередньо допитані в судовому засіданні, протоколи їх допитів на досудовому слідстві суд взагалі не бере до уваги як докази;

-ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду ОСОБА_23 від 07.03.2023 року, оскільки неправильно вказано номер кримінального провадження та ім`я слідчого ОСОБА_18 . Проте, суд зауважує, що ухвалою слідчого судді Калуського міськрайоного суду ОСОБА_23 від 08.03.2023 року вказані описки виправлено і зазначено правильний номер провадження та ім`я слідчого. Обвинувачений вказує, що слідчим під час проведення обшуку не було роз`яснено йому право на безкоштовного адвоката. Колегія суддів Верховного Суду в постанові від 16.01.2025 у справі № 563/404/22 надала висновок, згідно з яким ст. 236 КПК України для слідчого, прокурора чи іншої службової особи не встановлено обов`язку забезпечення присутності захисника під час обшуку. Натомість положеннями зазначеної статті передбачено обов`язок вказаних осіб не перешкоджати учасникам обшуку користуватися правовою допомогою та допустити адвоката до обшуку на будь-якому етапі його проведення. У даному кримінальному провадженні слідчий будь-яким чином не чинив перешкод для залучення захисника. Щодо зазначення даних про слідчого « ОСОБА_18 » та « ОСОБА_18 », то це не порушення, оскільки український правопис передбачає скорочення імені та по батькові осіб. Окрім того, чинний КПК не передбачає такого учасника кримінального провадження як старший слідчий, а тільки слідчий. Слідчий це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Старший слідчий - це конкретна посада.

Щодо не зазначення в ухвалі про обшук інших учасників слідчої дії, то відповідно до ст. 236 КПК України для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник, адвокат та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Посилання обвинуваченого на те, що в протоколі обшуку не зазначено ідентифікуючі паспортні дані понятих, то відповідно до ч. 3 ст. 104 КПК України такої вимоги, як ідентифікуючі паспортні дані немає, вказано, що повинно бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання.

ОСОБА_2 у своєму клопотанні про визнання доказів недопустимими вказує, що працівник поліції ОСОБА_24 підкинув грошові купюри 50 грн. ФВ 8077606, 20 грн. ЕЄ4282329, 10 грн. ЮБ4650095 до кишені куртки ОСОБА_14 . Однак дане твердження не заслуговує уваги. Відповідно до протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів від 08.03.2023 року ОСОБА_7 було вручено купюри номіналом 200, 100, та дві по 50 грн., одна з яких номером ФВ 8077606. Купюри номіналом 20 та 10 грн. не вручалися та спеціальною речовиною не оброблялися. Тому не логічними є твердження обвинуваченого про те, що о/у ОСОБА_24 підкинув йому грошові купюри, які не були призначені для проведення НСРД. Окрім того, під час добровільної видачі ОСОБА_7 таблеток та 20 грн. грошових купюр номіналом 50 грн. ФВ 8077606 в останнього не було.

Щодо тверджень обвинуваченого, що не було складено протокол про відмову власника квартири від підписання протоколу обшуку, то відповідно до ч. 6 ст. 104 КПК України, якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Складання окремого протоколу чинним КПК не передбачено.

Крім того, в контексті клопотання обвинуваченого про визнання ряду доказів недопустимими, суд звертає увагу на те, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону в ході отримання доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2021 року (справа № 204/6541/16-к, провадження № 51-2172км19), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к, провадження № 51-8361км18) та від 14 вересня 2023 року (справа № 521/18533/15-к, провадження № 51-3013км22).

Жодних обставин, які б свідчили про порушення фундаментальних прав і свобод обвинуваченого під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, обвинуваченим не наведено та судом не встановлено.

Отже, суд прийшов до висновку, що матеріали кримінального провадження підтверджують дотримання порядку, встановленого КПК України, щодо отримання доказів, покладених в обґрунтування винуватості обвинуваченого ОСОБА_2 , і відповідно про їх допустимість за критеріями, визначеними положеннями ст. 86 КПК України.

Захист фактично зводиться до надуманих помилок чи процесуальних порушень, нібито допущених під час прийняття рішень про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та складанні документів за результатами їх проведення.

За таких обставин, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинених кримінального правопорушення доведена повністю зібраними і дослідженими у судовому засіданні доказами, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберіганні з метою збуту та збут наркотичного засобу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та спосіб вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких були скоєні злочини, а також позицію прокурора.

Суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей і становить реальну загрозу здоров`ю населення та генофонду нації. Такий злочин вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства. Відтак, цей злочин порушує основоположні цінності суспільства, він призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки, як в масштабах Івано-Франківської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти незаконному постачанню наркотичних засобів, як в межах України, так і із сусідніх з Україною держав.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд враховує, що він має постійне місце проживання, відсутні негативні характеристики по місцю його проживання, він має стабільний дохід, є особою пенсійного віку, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Він не одружений та дітей на утриманні не має.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини та щире каяття, а також поганий стан його здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами (т. 1 а.с. 238, 241, 242, т. 2 а.с. 109-111, 112, 116).

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

З висновку досудової доповіді, складеної Калуським міськрайонним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 16.10.2023 р. (т. 1 а.с. 67-69), вбачається, що на думку органу пробації, з урахуванням відносин у суспільстві, беручи до уваги результати оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, а також середньої небезпеки для суспільства є можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

У судовому засіданні прокурорка просила врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини справи і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Разом з тим, просила врахувати стан здоров`я обвинуваченого, його вік, те, що він вину визнав в повному обсязі, покаявся за свої дії, і звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку один рік.

Захисниця просила суворо не карати її підзахисного і не призначати йому покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (див. п. 31 Рішення Sadocha v. Ukraine, заява № 77508/11), суд неодноразово повторював, що для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності вчиненого правопорушення, а санкція серйозності злочину, який вона має покарати.

Як було роз`яснено Верховним судом у своїй постанові від 16 серпня 2018 року (справа № 183/163/14, провадження № 51-3549 км18) питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведене, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 307 України у виді позбавлення волі відповідно до найнижчої межі санкції.

Враховуючи характер суспільно-небезпечних діянь, вище зазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема його похилий вік та стан його здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини, вчинення злочину без обтяжуючих покарання обставин, що в сукупності свідчить про можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про можливість на підставі ст.75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Щодо запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Під час досудового слідства ухвалою слідчого судді від 30.06.2023 р. обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Проте, в подальшому сторона обвинувачення не зверталась з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу і запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію.

Під час судового розгляду обвинувачений належним чином виконував свої обов`язки щодо явки в судове засідання, нових правопорушень не вчиняв. Тому, з урахуванням виду і міри покарання, яке призначається даним вироком суду, суд вважає, що відсутні підстави обирати йому запобіжний захід вироком суду.

Відповідно до положень ст. 374 КПК України, арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2023року, слід скасувати у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, які мають доказове значення в межах даного кримінального провадження, суд покладає на обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта, а саме:

- 1912,00грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109-23/3584-ФХД від 24.04.2023 року;

- 755,12 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109-23/3421-НЗПРАП від 23.03.2023 року.

Після вступу вироку в законну силу, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 року (справа №345/1099/23, провадження 1-кс/345/176/2023) скасувати.

Речові докази:

-коробку від лікарського засобу «Метафін ІС», яку поміщено у спец пакет №7182168, змиви з обох рук та пальців ОСОБА_2 , зразки спеціальної хімічної речовини «Промінь-1», посвідчення учасника бойових дій у обкладинці на ім`я ОСОБА_17 , яке поміщено у спец пакет №WAR0038392, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

-дві таблетки білого кольору круглої форми у блістерних упаковках, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ГУ НП в Івано-Франківській області знищити;

-чоловічий гаманець коричневого кольору, який поміщено у спец пакет №WAR0038394; два мобільні термінали, один із яких марки «SAMSUNG», та «Xiaomi Redmi», які поміщено в спецпакет №WAR1084835 та які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 ;

-купюру номіналом «50» гривень (ФВ8077606), яку поміщено у спец пакет № WAR0038393 та яку передано на зберігання до банківської установи АТ КБ «Приватбанк» - конфіскувати в дохід держави;

-купюру номіналом «50» гривень (АБ2123202), із нашарування речовини, яку поміщено у спец пакеті № KIV2106946, купюру номіналом «20» гривень (ЕЄ4282329), купюру номіналом «10» гривень (ЮБ4650095), із нашарування речовини, які поміщено у спец пакет № WAR0038393; грошові кошти: купюри номіналом «500» гривень, у кількості 3 шт. (ЕБ7152759; ЕБ7152761; ЕБ7152760); купюра номіналом «200» гривень (СД1600530); купюри номіналом «100» гривень, у кількості 7 шт. (УТ1039600; УЧ9100082; АК1955913; УФ0053230; АБ3135102; УЗ8699765; АЕ1364270); купюри номіналом «50» гривень, у кількості 6 шт. (ТИ9956384; ФЖ2370360; СС7638197; УР1110901; АС2363705; СМ5445280); купюри номіналом «20» гривень, у кількості 7 шт. (ЕЖ0613325; ЕЗ3029659; ЧВ0529956; ЮБ8813653; ЕА4651638; ЕЖ8013509; ЕЄ6151723); купюри номіналом «10» гривень, у кількості 5 шт. (ЮЄ2573193; ЮЗ0232372; ЦЖ7478438; ЦД4276441; ЮД415538); купюри номіналом «5» гривень, у кількості 4 шт. (ЮИ6074555; УД7916922; ПЄ2736151; СГ9499724); купюри номіналом «2» гривні, у кількості 3 шт. (ТЖ8464393; СЄ8928127; СЖ8522578); купюри номіналом «1» гривня, у кількості 3 шт. (РЕ3984174; УР8610890; ЕВ8564741), які поміщено у спец пакет № WAR0038395, грошову купюру номіналом 20 грн. (ЕГ 4121730) та які передано на зберігання до банківської установи АТ КБ «Приватбанк» - повернути ОСОБА_2 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_25