Справа № 404/2470/25
Номер провадження 1-кс/404/873/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000735, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть клопотання.

Старший слідчий СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що нею здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 17.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.03.2025 вчинив 16 епізодів придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з метою збуту. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування 18.03.2025 було складено і в порядку ст.278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом особистого обшуку затриманого від 09.02.2025, допитами свідків, висновками експертів №СЕ-19/112-25/3601-НЗПРАП від 18.03.2025 та №СЕ-19/112-25/3597-НЗПРАП від 18.03.2025.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Прокурор вказав, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою підлягає обранню та застосуванню з урахуванням особи підозрюваного, його характеризуючих даних, насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, а саме що ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на лікуванні в м. Кропивницькому, обрав для себе шлях отримання незаконних доходів, розповсюджуючи наркотичні засоби за грошові кошти особам, які їх вживають.

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованої підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи обвинуваченого та бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, а саме:

переховуватися від суду, так, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінуємого діяння, йому може загрожувати позбавлення волі строком до десяти років позбавлення волі, у зв`язку із чим останній, будучи військовослужбовцем, з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території.

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення так як місце фактичного проживання ОСОБА_5 , знаходиться неподалік місця вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим він, знаходячись на свободі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин, та не були встановлені до цього часу;

вчиняти нові кримінальні правопорушення, ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, на даний час перебуває за межами військової частини та не виконує обов`язків з військової служби, тим самим перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність щодо продовження своєї злочинної діяльності з незаконного збуту психотропних речовин, в тому числі, з урахуванням обставин скоєння злочину, реальність настання даного ризику, не виключається.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Щодо себе вказав, що має вищу освіту, не одружений, є військовослужбовцем. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з батьками. Перебуває на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні в період орієнтовно 09 години до 13 години, на дорогу до лікарні потребує 30 хвилин. Чотири місяці назад почав лікування, рахується військовослужбовцем, отримує 20 тис грн. заробітної плати. Давно притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 307 КК України.

Не має на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку. Вказав, що вчинив злочин через скрутне матеріальне становище.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вважає недоведеними прокурором ризики визначені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на наявність міцних соціальних зв`язків у його підзахисного, наявність постійного місця проживання та реєстрації.

Щодо обґрунтування ризику, визначеного п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний будучи військовослужбовцем, з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території, вказав на їх абсурдність, зважаючи на те, що всім відомо відношення ворогу до осіб, які проходили службу в ЗСУ.

Щодо заявленого прокурором ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вказав, що стороною обвинувачення не зазначено, які саме речі та документи може знищити його підзахисний. Під час затримання ОСОБА_5 добровільно видав все на вимогу працівників поліції, вину визнає, надає покази.

Крім того, просив врахувати, що його підзахисний на початку війни вступив добровільно на захист нашої Держави, отримав серьйозні поранення, що наразі є наслідком лікування в психіатричній лікарні, має державні нагороди, позитивні характеристики.

Зважаючи на вищевикладене, просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з можливістю закінчити лікування, відвідувати заклади охорони здоров`я, аптеки. Вказав, що під час розгляду даного клопотання присутня мати підозрюваного, з якою він проживає та вона не заперечує проти перебування її сина, за місцем її проживання на час дії такого запобіжного заходу.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000735, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

18.03.2025 складено і в порядку ст.278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозрау вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. UnitedKingdomof 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст.5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italyof 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 17.03.2025, протоколом особистого обшуку затриманого від 17.03.2025, допитами свідків, висновками експертів №СЕ-19/112-25/3601-НЗПРАП від 18.03.2025 та №СЕ-19/112-25/3597-НЗПРАП від 18.03.2025, протоколами огляду предмету від 19.03.2025.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які посилається прокурор в клопотання, слідчий суддя зазначає таке.

Слідчий суддя вважає наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності - ризик переховування підозрюваного є можливим. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Разом із тим, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимостей. В клопотанні та в повідомленні про підозру слідчий зазначає, що особа раніше судима, однак згідно вимоги УІЗ ГУНП в Кіровоградсткій області станом на 18.03.2025 відсутні відомості щодо притягнення до відповідальності.

Доводи слідчого про ризик вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, на даний час перебуває за межами військової частини та не виконує обов`язків з військової служби, тим самим перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, спростовуються поясненнями самого підозрюваного та наданами стороною захистами доказами. Зокрема, слідчий суддя враховує, що за неспростованих доводів ОСОБА_5 , він отримує грошову винагороду за місцем служби, невиконання обов`язків військової служби пов`язано не із замовільним залишенням військової частини, а через отримання поранення під час проходження служби та необхідності лікування.

Також є слушними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не зазначено, які саме речі та документи може знищити його підзахисний, так як під час затримання ОСОБА_5 добровільно видав все на вимогу працівників поліції, в т.ч. і мобільний телефон.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким - санкцією ч.2 ст.307 КК України - передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з вимогами ст.ст.178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеннях пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин, має вік 32 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає за однією адресою з батьками, є діючи військовослужбовцем, наразі проходить стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`я, відтак сталість соціальних зв`язків на час розгляду клопотання можна вважати доведеною.

Отже, з огляду на зазначене вище: встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень; наявні достатні підстави вважати, що існують деякі із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор. Також не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не може бути домінуючим критерієм для обрання такого запобіжного заходу.

Така правова позиція висловлена в численних рішеннях Європейського суду з прав людини, ухвалених, в тому числі, проти України, згідно яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Прокурором не надано жодного документа, які б підтверджували твердження, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

З огляду на це, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема, наявні міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, потребу в проходженні стаціонарного лікування, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, постійне місце проживання, слідчий суддя вважа, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний не має коштів для внесення застави, застава не може бути до нього застосована, як самостійний запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази про причетність до його скоєння ОСОБА_5 .

Матеріали клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних умисних дій, потребують детальної перевірки та оцінці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вказані вище обставини, позицію підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 19 березня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу і покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 18 травня 2025 року, включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда