Провадження № 1-в/947/98/25
УХВАЛА

06.03.2025 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від покарання за діяння, караність якого усунена законом

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 03.07.2023 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, іспитовий строк 2 роки,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду із поданням, за яким просить звільнити від покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що той був засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 03.07.2023 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, тобто за діяння, караність якого усунена законом.

Своє подання начальник органу виконання покарання мотивує тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Зокрема, названим Законом встановлено, що дії пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласненням чи розтратою у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185, 190, 191 КК України), чим на підставі низки норм загальної частини Кримінального Кодексу України скасовується кримінальна відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З копії вироку, вбачається, що 23.07.2022 ОСОБА_3 вчинивши злочин, шляхом крадіжки завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 659,01 грн.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , вартість викраденого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в 2022 році ця сума складала 2481 грн. Якщо б вартість викраденого майна перевищувала дану суму, то наставала б кримінальна відповідальність.

Відповідно до та частини 1 і 3 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Тому, на думку посадовця органу пробації, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу, під час виконання вироків у порядку частини 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, у тому числі: про звільнення від покарання на підставі ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України.

Прокурор, приймаючи участь в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_3 та представник органу пробації в судове засідання не прибули, були належним чином сповіщені про судове засідання, надали клопотання про проведення судового засідання без їх участі. Їх явку суд обов`язковою не визнавав, а тому подання розглянуто відповідно до ст.539 КПК України без участі засудженого та представника органу пробації.

Суд, вивчивши подання та надані в його обґрунтування документи, вислухавши думку учасників, дійшов висновку про те, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 575 грн. до 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2022 році становить 2481 грн.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Така позиція повністю узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати ККС ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Згідно вироку сума викраденого ОСОБА_3 майна становить 659,01 грн.

Тому вказані дії ОСОБА_3 підпадають під адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2022 році кримінальна відповідальність настає, якщо сума шкоди перевищує 2481 грн.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків у порядку частини 2 статті 539 КПК України, має право вирішувати питання, у тому числі: про звільнення від покарання у випадках, передбаченому ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання про звільнення від покарання за діяння, караність якого усунена законом, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 03.07.2023 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Копію ухвали суду направити до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КпАП України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1