печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 06.03.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

1. мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон марки «MOTOROLA» бірюзового кольору IMEI НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 255, ч. 3,4 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді Генерального директора КО «Київзеленбуд», відповідно до розпорядження Київського міського голови № 1012 від 19.10.2023 № 1012, є керівником комунального об`єднання Київської міської ради, уповноваженим на забезпечення ефективної та безперебійної діяльності КО «Київзеленбуд», ефективного використання бюджетних коштів, мінімізації витрат, забезпечення прибутковості КО «Київзеленбуд» тощо.

Відповідно до умов укладеного контракту, ОСОБА_6 уповноважений укладати контракти на суму до 10 млн гривень від імені КО «Київзеленбуд», укладати трудові договори з усіма працівниками КО «Київзеленбуд», застосовувати до працівників КО заохочення та дисциплінарні стягнення, видавати в межах своєї компетенції накази та надавати доручення, обов`язкові для виконання всіма працівниками Підприємства, тощо.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді Першого заступника генерального директора КО «Київзеленбуд», відповідно до наказу Генерального директора КО «Київзеленбуд» від 29.08.2024 № 471-п, відноситься до професійної групи «Керівники» КО «Київзеленбуд», організовує виконання доручень Генерального директора, здійснює координацію та контроль за роботою структурних підрозділів КО «Київзеленбуд».

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обіймаючи вказані посади, які пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, є службовими особами.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2025 року, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел на створення злочинної організації для систематичного вчинення кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а саме: отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання, які визначались переможцями у процедурах публічних закупівель, що проводились КО «Київзеленбуд» у розмірі 15 % від загальної суми перерахованих коштів.

У зв`язку із цим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку 2025 року, будучи службовими особами КО «Київзеленбуд», маючи, як керівники, авторитет серед підпорядкованих працівників, певні лідерські якості, обумовлені тривалим перебуванням на керівних посадах, достатній авторитет та можливість впливу, шляхом використання наданих службових повноважень, на підлеглих їм працівників, достовірно усвідомлюючи протиправний характер та високу суспільну небезпеку своїх дій, маючи на меті систематичне незаконне збагачення упродовж тривалого часу, створили стійке ієрархічне об`єднання, яке мало на меті вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залучили до своєї злочинної організації ОСОБА_5 , останній підозрюється в участі в злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Слідчий зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення всіх причетних осіб, їх ролі у здійсненні незаконних дій, вилучення оригіналів документів, які стали підставою для прийняття незаконних рішень, 06.03.2025 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме з метою врятування майна, було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

1. мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон марки «MOTOROLA» бірюзового кольору IMEI НОМЕР_2 .

06.03.2025 вилучені в ході обшуку мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна/власник майна у судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 255, ч. 3,4 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 369 КК України.

06.03.2025 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме з метою врятування майна, було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

1. мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон марки «MOTOROLA» бірюзового кольору IMEI НОМЕР_2 .

06.03.2025 вилучені в ході обшуку мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 06.03.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

1. мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон марки «MOTOROLA» бірюзового кольору IMEI НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1