Справа № 487/1216/25
Провадження № 1-кс/487/1610/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000790 від 09.05.2024 за ознаками кримніального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 31 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000790; кримінальне провадження направити до Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції для продовження розслідування.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 11 лютого 2025 року з листа старшого слідчого Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 06.02.2025 йому стало відомо про закриття кримінального провадження № 0000790 постановою слідчого від 31.10.2024. З даною постановою він не згоден, оскільки слідчий врахував тільки хибні розсуди начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , яка самовільно припинила виконання рішень Первомайського міськрайонного суду у справах №2-948/10, №142/1041/12, 484/3245/15-а, з 01.01.2022 не перерахувала розмір його пенсії відповідно до постанови КМУ № 1307 від 09.12.2021, чинить перешкоди у виконанні ВП № 72782943 від 15.09.2023, внаслідок чого не виконано рішення у справі № 400/2572/22. Слідчий не врахував жодних наданим ним доказів, які свідчать про протиправність дій ОСОБА_5 при виконанні судового рішення від 27.02.2023, не прийняв постанови про об`єднання з кримінальним провадженям № 0000129, не повідомив ОСОБА_5 про підозру, не виніс постанову про визнання його потерпілим. Все це, на думку ОСОБА_3 , свідчить про ноб`єктивність та упередженість слідчого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні.

Старший слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно зі ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження № 0000790 від 09.05.2024 за ч. 2 ст. 382 КК України вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.03.2024 09.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790 були внесені відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 12.12.2023, за фактом умисного невиконання рішення суду посадовими особами ГУ ПФУ в Миколаївській області, із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.12.2023 ОСОБА_3 повідомляє про те, що начальник ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_5 не виконує постанову КМУ від 09.12.2021 №1307, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду № 400/2572/22 від 27.02.2023 та № 400/1395/23 від 23.03.2023, відмовляє в перерахунку і виплаті йому пенсії по цим рішенням суду, при цьому для розрахунку пенсії використовує надумані, недостовріні дані його довідок, навмисно трактує законодавство на свою користь, застосовує надумані складові його пенсії, які не передбачені постановю 1307, з метою зменшення розміру пенсії, застосовує індексацію, нарахування якої на пенсію відповідно до Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 не передбчено, та відраховує її з розміру пенсії, тобто вчиняє самоправні дії, що спричиняють йому матеріальні збитки у зв`язку з недоотриманням частки пенсії, яка складає понад 190 000 грн, та на яку він має право відповідно до постанови 1307. ОСОБА_5 з 15 вересня 2023 року чинить перешкоди виконанню примусових виконавчих проваджень ВП № 72783410 та ВП № 72782943. Вказані обставини і були предметом перевірки в ході досудового розслідування.

Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному проваджені були допитані начальник відділу ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_3 як потерпілий, отримано копії рішень Миколаївського окружного адміністративного суду у справах № 400/2572/22, № 400/1395/23, на невиконання яких вказує ОСОБА_3 , отримано інформацію з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо ВП № 72782943, ВП № 72783410, а з ГУ ПФУ в Миколаївській області - щодо виконання рішення суду.

Постановою старшого слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 31.10.2024 кримінальне провадження № 0000790 від 09.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

За результатами проведення досудового розслідування було встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі № 400/2572/22 позов ОСОБА_3 задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні з 01.01.2022 перерахунку пенсії ОСОБА_3 за його заявою від 24.01.2022; зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01.01.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до приписів пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року № 1307, з урахуванням раніше виплачених сум; в решті позовних вимог відмовлено.

Так, слідчий встановив, що рішення Миколавського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі № 400/2572/22 надійшло до ГУ ПФУ в Миколаївській області 01.03.2023.

ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 23.07.2024 повідомлено ОСОБА_3 щодо добровільного виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі № 400/2572/22 про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2022 відповідно до приписів п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі змінами, затвердженими постановою № 1307, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення від 27.02.2023 виконано в межах покладених судом зобов`язань. Обчислити розмір пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітної плати за роботу в зоні відчуження на підставі наявних в пенсійній справі довідок про заробітну плату немає підстав, оскільки судом зобов`язання щодо обчислення пенсії з урахуванням певної довідки про заробітну плату не покладалось. У вказаному листі наведено також детальне роз`яснення методики перерахування пенсії на виконання вказаного судового рішення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі № 484/3245/15-а ОСОБА_3 нараховано борг у сумі 109 405,09 грн. Ухвалою Верховного суду України від 07.06.2017 постанову від 25.02.2016 скасовано, у зв`язку з чим нарахована сума в розмірі 109 405,09 грн виплаті не підлягала.

На виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2017 у справі № 484/3245/15-а у вересні 2018 року нараховано борг з урахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати за період з 01.05.2014 по 31.12.2014 в сумі 55 731,20 грн, який станом на фактичну виплату змінився та склав 61 364,48 грн. Виплата зазначеної суми проведена у квітні 2020 року.

Також слідчий встановив, отримавши інформацію з Відділу примусового виконаня рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 24109 від 10.10.2024, що у відділі перебувало ВП № 72782943 з примусового виконання виконавчого листа № 400/2572/22 від 02.06.2023, та 17.09.2024 державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_3 також встановлено, що 06.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області під час виконання рішення суду від 27.02.2023 у справі № 400/2572/22.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року П`ятим апеляційним адміністративним судом 30.05.2024 залишено без змін та при цьому зазначено, що колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про виконання ГУ ПФУ рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року в межах покладених судом зобов`язань та повноважень, визначених чинним законодавством. На виконання рішення суду від 27.02.2023 року у справі № 400/2572/22 ГУ ПФУ здійснено обчислення розміру пенсійної виплати позивача станом на 01.01.2022, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 про затвердження Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1307. Колегія суддів дійшла висновку, що питання перерахунку та виплати пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження згідно з довідкою від 13.07.2006 року № 2726 не було предметом розгляду у справі № 400/2572/22, така довідка взагалі не згадувалась у вказаних рішеннях, а тому вимога позивача в заяві про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду щодо зобов`язання ГУ ПФУ виконати рішення від 27.02.2023 року та обчислення пенсії здійснити за довідкою про заробітну плату в зоні відчуження від 13.07.2006 року №2726, є безпідставною.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 400/1395/23, на невиконання якого посилався ОСОБА_3 , позов ОСОБА_3 задоволено частково; визнано протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не здійснення з 01.12.2022 року перерахунку пенсії ОСОБА_3 відповідно до пп.6 та 8 п.1 Змін (набрали чинності 01.12.2022 року) затверджених Постановою КМУ №1307 від 09.12.2021 року до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і від 26 вересня 2012 р. № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.12.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до приписів пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року № 1307, з урахуванням раніше виплачених сум.

Слідчим було встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконаня рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало ВП № 72783410 з примусового виконання виконавчого листа № 400/1395/23 від 06.06.2023, та 17.09.2024 державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Складом кримінального правопорушення визнається сукупність закріплених у законі України про кримінальну відповідальність ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням.

Так, за ч. 1 ст. 382 КК передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, при цьому ч. 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо ті самі дії, вчинені службовою особою.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання). Саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Отже, з кримінального провадження і постанови про закриття кримінального провадження слідує, що слідчий дотримався вимог закону, дослідив обставини кримінального провадження, належним чином оцінив зібрані докази, висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а сама постанова слідчого є вмотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Не заслуговують на увагу доводи скарги ОСОБА_3 про те, що слідчий не прийняв постанову про визнання його потерпілим.

Так, положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Отже законодавець встановив, що набуття статусу потерпілого відбувається або за власної ініціативи особи (подання заяви про вчинення щодо неї злочину чи заяви про залучення її до провадження як потерпілого), або за рішенням слідчого, прокурора чи суду та лише письмовою згодою особи.

ОСОБА_3 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а слідчим було розглянуто питання про процесуальний статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні: вручено ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допитано як потерпілого. Таким чином, для визнання ОСОБА_3 потерпілим не потрібно було прийняття окремого процесуального документа.

Не є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 його посилання на те, що слідчий не прийняв постанову про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням № 0000129, адже відповідно до ч. 5 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Крім того, у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 12.12.2023 зазначено про невиконання двох судових рішень, а саме: у справах № 400/2572/22, № 400/1395/23, а тому обставини щодо невиконання цих рішень і були предметом перевірки в ході досудового розслідування. У зв`язку з цим доводи у скарзі про невиконання інших судових рішень в інших справах не могли бути предметом оцінки.

За таких обставин, висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, є обґрунтованими, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000790 від 09.05.2024 за ознаками кримніального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 13.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1