УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року

м. Київ

справа № 601/628/18

провадження № 51-4754впс24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа № 601/628/18) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 Кримінального кодексу України (далі - КК), за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 й захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Тернопільського апеляційного суду про направлення вищезазначеного кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, яке мотивовано тим, що в результаті проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями неможливо утворити склад суду для апеляційного розгляду вказаного провадження, оскільки всі судді судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Тернопільського апеляційного суду не можуть брати участь у даному кримінальному провадженні з підстав, передбачених ст. 76 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Учасників судового провадження повідомлено про день і час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду, заяв про неможливість прибути з поважних причин для участі в судовому засіданні від них не надходило, що не перешкоджає розгляду цього подання.

Перевіривши наведені у поданні доводи, вивчивши наявні в Суду матеріали провадження, керуючись положеннями ст. 34 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що подання Тернопільського апеляційного суду підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 31 КПК кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

За п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Відповідно до положень частини 3 зазначеної вище статті, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З наявних у суду матеріалів провадження вбачається, що на розгляді Тернопільського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 й захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року.

Зі змісту подання та копії повідомлення керівника апарату Тернопільського апеляційного суду, доданого до подання, вбачається, що до складу судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Тернопільського апеляційного суду станом на 18 березня 2025 року входить п`ять суддів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Натомість відповідно до протоколу та звіту щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2025 року, автоматизований розподіл не відбувся у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

З матеріалів провадження видно, що ухвалами Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року та від 12 березня 2025 року задоволено заяви про самовідвід суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з огляду на наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК. Судді ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постановляли ухвалу від 27 вересня 2024 року, яку постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року було скасовано.

Згідно з ч. 3 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Таким чином, жоден із наявних суддів судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Тернопільського апеляційного суду не може брати участь в апеляційному перегляді вироку Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 76 КПК.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

У рішенні Ради суддів України № 18 від 11 червня 2021 року роз`яснено, що в суді, у якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної судової палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації та належності їх до судових палат.

Отже, оскільки у складі судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Тернопільського апеляційного суду не залишилося суддів, які можуть брати участь у зазначеному апеляційному провадженні, та неможливо визначити суддю-доповідача з числа суддів цієї палати, то немає можливості залучити й суддів з інших палат для розгляду цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 31 КПК у разі якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження (крім Вищого антикорупційного суду), неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.

Виходячи зі змісту положень статей 31, 34 КПК, з огляду на неможливість утворити у Тернопільському апеляційному суді склад суду для судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне передати кримінальне провадження (справа № 601/628/18) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із Тернопільського апеляційного суду до Хмельницького апеляційного суду, як найбільш територіально наближеного.

Керуючись статтями 31, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання Тернопільського апеляційного суду задовольнити.

Кримінальне провадження (справа № 601/628/18) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 й захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року передати на розгляд до Хмельницького апеляційного суду.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3