Справа № 203/695/25
Провадження № 1-кс/0203/651/2025
УХВАЛА

19 лютого 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 30.01.2025 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000535 від 06.11.2024 року,

встановив:

31.01.2025 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник) із скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 30.01.2025 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000535 від 06.11.2024 року, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 30.01.2025 року у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, про відмову в задоволенні клопотання;

- зобов`язати прокурора, який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000535 вчинити наступні слідчі дії:

- в порядку, передбаченому ст. 160 КПК України, скерувати до суду клопотання про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту, з метою отримання матеріалів затримання, а саме протоколу, відео тощо;

- в порядку, передбаченому ст. 95 КПК України, відібрати від поліцейських пояснення щодо обставин кримінального провадження;

- з дотриманням вимог ст. 224 КПК України допитати ОСОБА_3 в якості потерпілого за матеріалами кримінального провадження;

- з дотриманням вимог ст. 224 КПК України допитати працівників ВП 1 Криворізького КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які прибули на місце затримання.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що він не погоджується з оскаржуваною постановою прокурора, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. На думку заявника, прокурор, виносячи оскаржувану постанову, фактично не визнає ухвалу суду, яка набрала законної сили. Оскільки в ухвалі суду судом встановлено, що заявник є потерпілим у кримінальному провадженні.

Тому скаржник звернувся до суду із скаргою про скасування постанови прокурора.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 31.01.2025 року, судову справу №203/695/25, провадження №1-кс/0203/651/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 07.02.2025 року.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У чергове судове засідання, призначене на 19.02.2025 року, учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Заявник подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що наполягає на задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

Прокурор також подав до суду письмове клопотання про розгляд скарги за його відсутності та просив суд відмовити у задоволенні вимог скарги, посилаючись на її безпідставності.

Слідчий не надав на виконання ухвали суду від 07.02.2025 року матеріали кримінального провадження для огляду у судовому засіданні.

Суд на підставі положень ч. 4 ст. 107, ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що на досудовому розслідуванні у Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000535 від 06.11.2024 року.

10.12.2024 року за вих. №4 заявник склав та направив на адресу прокурора (процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000535) Дніпропетровської обласної прокуратури клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив прокурора: провести наступні слідчі дії: в порядку, передбаченому ст. 160 КПК України, скерувати до суду клопотання про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту, з метою отримання матеріалів затримання, а саме протоколу, відео тощо; в порядку, передбаченому ст. 95 КПК України, відібрати від поліцейських пояснення щодо обставин кримінального провадження; з дотриманням вимог ст. 224 КПК України допитати ОСОБА_3 в якості потерпілого за матеріалами кримінального провадження; з дотриманням вимог ст. 224 КПК України допитати працівників ВП 1 Криворізького КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які прибули на місце затримання.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_5 ) від 08.01.2025 року, справа №203/7550/24, було задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язано уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури розглянути в передбаченому ст. 220 КПК України порядку клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2024 року, заявлене в порядку кримінального провадження №0000535.

За змістом ухвали суду вказано, зокрема, що в силу положень ч. 5 ст. 55 КПК України з моменту подачі заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_3 набув прав і обов`язків потерпілого. Відповідно, останній в силу положень ч. 1 ст. 220 КПК України є особою, яка мала право ініціювати питання про проведення слідчих та вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 08.01.2025 року.

Постановою прокурора від 30.01.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2024 року з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

За змістом оскаржуваної постанови прокурор вказав, зокрема, що кримінальне провадження розпочато не за фактом неправомірних дій суддів, а за фактом незаконного поширення поліцейським інформації про персональні дані. Будь-які інші докази заподіяння шкоди ОСОБА_3 ні в його клопотанні від 10.12.2024 року, ні в його заяві від 19.09.2024 року не містяться. З огляду на вказане, прокурор дійшов висновку, що ОСОБА_3 не є потерпілим у кримінальному провадженні. Однак, чинне кримінальне процесуальне законодавство не встановлює випадків для розгляду клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 не належить до сторони захисту, не є потерпілим, а кримінальне процесуальне законодавство не встановлює випадків для розгляду клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються, під час досудового розслідування, у клопотанні ОСОБА_3 слід відмовити.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пунктів 1, 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до положень статті 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до частини 5 статті 532 КПК України, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Відповідно до положень статті 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Аналіз викладеного вище вказує, що прокурор уповноважений КПК України розглядати клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та приймати вмотивовані процесуальні рішення за результатами його розгляду в порядку, визначеному статтею 220 КПК України, а особа, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представник чи захисник, можуть оскаржити рішення прокурора, прийняті за результатами розгляду такого клопотання. Ухвали слідчого судді набирають законної сили з моменту їх оголошення та обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Водночас у ході судового розгляду скарги судом було встановлено, що оскаржувана постанова прокурора є невмотивованою, оскільки не містить мотивів відмови прокурора у задоволенні клопотання заявника по суті вимог його клопотання. Прокурор формально підійшов до його вирішення, пославшись, зокрема, на те, що заявник не є потерпілою особою. Тобто прокурор обмежився аналізом визначення процесуального статусу заявника, що вже було відображено в ухвалі слідчого судді від 08.01.2025 року, яка набрала законної сили, та у ОСОБА_3 в силу вимог ч. 2 ст. 55 КПК України виникли права і обов`язки потерпілого з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, за якою і було зареєстроване кримінальне провадження. При цьому окремого визнання особи потерпілою в такому випадку постановою слідчого КПК України не визначає. Відповідно до викладених вище положень КПК України, прокурор зобов`язаний був розглянути клопотання заявника по суті вимог клопотання, рішення про що викласти у вмотивованій постанові.

Суд, вирішуючи вимоги скарги, враховує і те, що відповідно до вимог КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та уповноважений самостійно вирішувати питання щодо проведення слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні, в тому числі за результатами розгляду клопотань в порядку ст. 220 КПК України.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги скарги, та зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2024 року про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, а у задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372, 532, 533 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 30.01.2025 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000535 від 06.11.2024 року, задовольнити частково.

Постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 30.01.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року скасувати.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2024 року про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000535 від 06.11.2024 року в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1