БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1674/24
Провадження № 1-кс/730/7/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. м. Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни клопотання слідчого про зобов`язання надання біологічних зразків, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати зразки букального епітелію для забезпечення можливості подальшого проведення експертизи з виділення ДНК-профілю та його поміщення до центрального обліку генетичних ознак людини (ЦОГОЛ). Свої вимоги обгрунтовує тим, що ними проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000209 від 28.12.2024р. за ч.1 ст.115 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_3 . З 06 лютого 2023 року введено в дію Закон України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», згідно п.1 ч.1 ст.5 якого обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація щодо осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду. У зв`язку з цим керівництвом СУ поставлені вимоги в обов`язковому здійсненні відбору букального епітелію в осіб, підозрюваних у вчиненні злочинів. Однак підозрюваний ОСОБА_3 відмовився добровільно надати такі зразки букального епітелію, про що особисто зазначив у відповідному протоколі.

Слідчий, прокурор та захисник належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами, але в судове засідання не з`явились, слідчий та прокурор подали заяви від 13.01.2025р. про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Водночас неприбуття в судове засідання вказаних учасників кримінального провадження за змістом положень ч.4 ст.163 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог даного клопотання слідчого, оскільки вони не передбачені чинним законодавством.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000209 від 28.12.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, щодо повідомлення про заподіяння в ході раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 у власному господарстві тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в результаті яких останній помер на місці події.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 29 грудня 2024 року о 09-45 год у порядку ст.208 КПК України був затриманий ОСОБА_3

29 грудня 2024 року о 12-43 год ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку з чим він у відповідності до положень ст.42 КПК України має статус підозрюваного.

29 грудня 2024 року слідчим було винесено постанову про відібрання біологічних зразків особи, згідно якої в підозрюваного ОСОБА_3 необхідно здійснити відібрання зразка крові для забезпечення проведення ряду експертиз, об`єктом дослідження яких мають бути вилучені в кримінальному провадженні речі зі слідами РБК та змиви РБК.

Однак, ОСОБА_3 відмовився надавати зазначені зразки крові, а також зразки букального епітелію, про що вказав у вказаній постанові та протоколі отримання зразків для експертизи від 29.12.2024р.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

За приписами ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом (ч.1). Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу) (ч.2). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово (ч.3).

З огляду на вимоги п.5, 6 ч.2 ст.160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.5 ст.163 КПК України, клопотання про примусове відібрання біологічних зразків може бути задоволено у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.

Отже, відповідно до вищезазначених положень КПК України, метою отримання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.

На відміну від примусового відібрання біологічних зразків згідно з положеннями КПК України (для потреб досудового розслідування) існує інший порядок збору, отримання, обробки та використання біологічних зразків, зокрема і для формування Електронного реєстру геномної інформації.

Так, 09.07.2022р. Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» (далі Закон №2391-IX).

Відповідно до ст.3 Закону №2391-IX державна реєстрація геномної інформації проводиться з дотриманням прав і свобод людини і громадянина та відповідно до таких основних принципів: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; гуманізму; конфіденційності, у тому числі захищеності персональних даних.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №2391-IX державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою: 1) ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; 2) розшуку осіб, зниклих безвісти; 3) ідентифікації невпізнаних трупів людей, їх останків та частин тіла людини; 4) ідентифікації осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе.

В Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації (ч.4 ст.4 Закону №2391-IX).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону №2391-IX обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»» від 29.08.2023р №978 і, відповідно до п.4 розділу «Відбір біологічного матеріалу та направлення його на молекулярно-генетичну експертизу (дослідження)» відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із статтею 242 КПК України, яка визначає підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Однак, вищеокресленими нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає визначеному у п.1 ч.1 ст.5 Закону №2391-IX.

Відтак, примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні передбачене лише у разі, коли ці зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 14.04.2020р. у справі «Драган Петрович проти Сербії» (скарга №75229/10) зазначив, що відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, становить порушення ст.8 Конвенції.

Тому, оскільки примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини чинним законодавством не передбачено, то слідчий суддя приходить до висновку, що такий ступінь втручання в права, свободи та інтереси підозрюваного, про який ідеться в клопотанні слідчого, не виправдовує потреб досудового розслідування та фактично буде застосований з іншою метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу слідчого, що ним порушено вимоги ч.2 ст.241, ч.3 ст.245 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять постанови про відібрання у ОСОБА_3 зразків букального епітелію в добровільному порядку, а долучена слідчим копія постанови про відібрання біологічних зразків особи від 29.12.2024р. стосується лише відбору зразка крові.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дане клопотання слідчого є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.159-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про зобов`язання надання біологічних зразків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1