У Х В А Л А
18 грудня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт на автомобіль марки «Audi» моделі «А3», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича 120-Д, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.11.2023, являється ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 13.12.2024 близько 17 години 55 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючиавтомобілем марки «Audi» моделі «А3», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Кам`янецька, зісторони вулиці Тернопільської в напрямку вулиці Житецького у м. Хмельницькому, не врахувавши дорожньої обстановки, допустив наїзд напішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїзну частину вулиці Кам`янецька по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому обох ніг, госпіталізована до КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницькоїобласної ради. Пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки зліва, перелому нижньої третинилівого стегна та перелому кісток тазу, госпіталізована до КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» Хмельницької міської ради.
13.12.2024 після огляду, на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, автомобіль марки «Audi» моделі «А3», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича 120-Д.
14.12.2024 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля марки «Audi» моделі «А3», д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він є матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.11.2023, власником автомобіля марки «Audi» моделі «А3», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.
ОСОБА_4 в судове засідання не зявився про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб безпосередньо контактував із потерпілою внаслідок наїзду на неї в момент дорожньо-транспортної пригоди та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів або знищення майна, що в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя