Справа № 132/1306/22
Провадження №1-кп/132/72/25
Вирок

Іменем України

08 січня 2025 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13 вересня 2021 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Загребельня Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, маючого одну малолітню дитину, працевлаштованого, несудимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут наркотичного засобу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, 06 квітня 2022 року незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб - канабіс. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 - 06 квітня 2022 року близько 11.00год. домовився із ОСОБА_12 (покупцем) про продаж наркотичного засобу - канабісу, за грошові кошти в сумі 600,00грн. Приблизно о 14.20год. 06 квітня 2022 року ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу автостанції, розташованої за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок №49, під час проведення оперативної закупки, умисно незаконно збув ОСОБА_12 , продавши йому за грошові кошти в сумі 600,00грн. подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована в паперовий згорток та поліетиленовий прозорий пакет, та яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП від 08 квітня 2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,28г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Він же, діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, 09 квітня 2022 року незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб - канабіс. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 - 09 квітня 2022 року близько 11.00год. домовився із ОСОБА_12 (покупцем) про продаж наркотичного засобу - канабісу, за грошові кошти в сумі 600,00грн. Приблизно о 16.10год. 09 квітня 2022 року ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою особистого збагачення, перебуваючи на вулиці Київській, розташованій в селі Корделівка Хмільницького району Вінницької області, під час проведення оперативної закупки, умисно незаконно збув ОСОБА_12 , продавши йому за грошові кошти в сумі 600,00грн. подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована в паперовий згорток та поліетиленовий прозорий пакет, та яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4535-НЗПРАП від 29 квітня 2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,06г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Він же, діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб - канабіс. 09 квітня 2022 року у період з 17.20год. по 18.29год. уповноваженими працівниками відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 08 квітня 2022 року у справі № 132/714/22, проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в будинку, а саме в кухні, за шафою для взуття, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03 травня 2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,16г. Крім того, в будинку, а саме в кухні, в скляній статуетці, що знаходилась на шафі для посуду, було виявлено та вилучено паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03 травня 2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,20г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, зазначивши, що повністю визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України, та ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року. Під час надання показів зазначив, що він раніше до вчинення даних злочинів неодноразово незаконно збував наркотичний засіб, однак це робив безоплатно. Щодо кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються в цьому провадженні, суду зазначив, що дійсно 06.04.2022 року та 09.04.2022 року він незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб - канабіс, який вподальшому продав відповідно 06.04.2022 року та 09.04.2022 року покупцеві ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 600,00грн. Натомість не визнає своєї вини за ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, оскільки виявлений та вилучений поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03.05.2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,16г., йому не належить, та його походження йому не відомо.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_11 , який заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, оскільки його доводи щодо неналежності йому виявленого та вилучено під час проведення обшуку наркотичного засобу, не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів. При цьому, не визнання винуватості за цим епізодом обвинуваченим ОСОБА_11 , суд розцінює, як намагання уникнення ним відповідальності за скоєне.

Винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що був залучений для проведення негласної слідчо-розшукової дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_11 в якості покупця. Він двічі приймав участь у проведенні оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_11 , перший раз 06.04.2022 року в місті Калинівка, а другий раз 09.04.2022 року в селі Корделівка. Перед тим як прийняти участь у цій оперативній закупці, він кожного разу оглядався на предмет наявності/відсутності у нього будь-яких заборонених речей та предметів, після чого йому в присутності залучених понятих, вручались грошові кошти в сумі 600 гривень, які перед цим оглядались та заносились до протоколу. Після отримання грошових коштів, він разом із працівником поліції та понятими, на службовому автомобілі, який також оглядався, слідував до місця зустрічі з ОСОБА_11 . При зустрічі з ОСОБА_11 , він передавав йому грошові кошти у сумі 600 гривень, за які ОСОБА_11 передавав йому наркотичні засоби, з якими він повертався до службового автомобіля, які в присутності понятих вилучалися та поміщалися до відповідного спеціального пакету, який опечатувався.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які залучались в якості понятих під час проведення негласної слідчо-розшукової дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_11 , в судовому засіданні суду повідомили, що двічі приймали участь у цій дії, а саме 06.04.2022 року та 09.04.2022 року. Так, кожного разу, у їх присутності оглядався покупець ОСОБА_12 на предмет наявності/відсутності у нього будь-яких заборонених речей і предметів, після чого йому вручались грошові кошти в сумі 600 гривень, які перед цим оглядались та заносились до протоколу. Після отримання грошових коштів, вони разом із працівником поліції та покупцем ОСОБА_12 , на службовому автомобілі, який також оглядався, слідували до місця зустрічі з ОСОБА_11 , перший раз до автовокзалу, що в місті Калинівка, а другий раз до магазину «Чернігівське», розташованого в селі Корделівка. Після приїзду на місце зустрічі, покупець ОСОБА_12 виходив з автомобіля, та слідував на зустріч із ОСОБА_11 , а вони з працівником поліції залишались в салоні транспортного засобу. Через незначний проміжок часу, ОСОБА_12 повертався до автомобіля з відповідною речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку він за попередньо врученні йому грошові кошти, які призначались для оперативної закупки, купував у ОСОБА_11 . Придбані 06.04.2022 року та 09.04.2022 року у ОСОБА_11 речовини рослинного походження, та передані ОСОБА_12 працівнику поліції, в їх присутності безпосередньо поміщались до спеціальних пакетів, які опечатувались. Обставини та дані (відомості), які наведені у відповідних процесуальних документах, оформлених за їх участі, відповідають дійсності, та ними підтверджуються.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які залучались в якості понятих під час проведення затримання ОСОБА_11 , в судовому засіданні повідомили, що були присутні при затриманні ОСОБА_11 , яке відбувалось поблизу магазину «Чернігівське», розташованого в селі Корделівка. При затриманні ОСОБА_11 , у нього були виявлені та вилучені грошові кошти в загальній сумі 600 гривень та мобільний телефон. Обставини та дані (відомості), які наведені у відповідних процесуальних документах, оформлених за їх участі, відповідають дійсності, та ними підтверджуються.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які залучались в якості понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , в судовому засіданні повідомили, що за їх безпосередньої присутності здійснювався обшук за місцем проживання ОСОБА_11 , під час якого в житловому будинку, а саме в кухні, за шафою для взуття, було виявлено поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а також в кухні, в скляній статуетці, що знаходилась на шафі для посуду, було виявлено паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, які в їх присутності були вилучені та поміщені до відповідних спеціальних пакетів, які опечатані. Працівники поліції, які проводили обшук, постійно перебували в полі їх зору, та протиправних дій не вчиняли. Обставини та дані (відомості), які наведені у відповідних процесуальних документах, оформлених за їх участі, відповідають дійсності, та ними підтверджуються.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомили, що їм невідомі обставини вчинених ОСОБА_11 кримінальних правопорушень. У зв`язку із цим, враховуючи позицію, висловлену Верховним Судом у своїй постанові від 01.11.2022 року у справі № 344/2995/15-к (провадження № 51-8361км18), згідно якої КПК України допускає використання позасудових показань для з`ясування достовірності свідчень, наданих в судовому засіданні,судом були досліджені покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , надані під час досудового розслідування, які будучи повідомленими та обізнаними про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправих показів, чітко вказували, що давно знайомі із ОСОБА_11 , який займається збутом наркотичних засобів, який вони у нього особисто купували, як особи, які вживали наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні повідомив, що знайомий із ОСОБА_11 , який займається збутом наркотичних засобів, зокрема він особисто бачив, як ОСОБА_11 за грошові кошти передав його покійному родичу ОСОБА_23 коробку з наркотичною речовиною.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомив, що йому, як оперуповноваженому СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_11 на протязі тривалого періоду часу займається незаконним збутом наркотичного засобу - канабісу, про яку він доповів у своєму рапорті, на підставі якого були внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, в ході якого цей факт знайшов своє підтвердження.

При викладені показів вищезазначених свідків суд враховує, що положеннями КПК України не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2022 року у справі № 754/10882/17 (провадження

№51-1223км22).

З урахуванням цього, покази вищезазначених свідків відображені без зайвої деталізації, а саме містять сутнісну (змістовну) їх складову.

Крім показань вищезазначених свідків, які були допитані в судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження, вина ОСОБА_11 також підтверджується наступними доказами:

- рапортами о/у СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_25 від 13.09.2021 року та від 07.10.2021 року, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13.09.2021 року, за якими, ОСОБА_11 впродовж тривалого періоду часу, з метою особистого збагачення, займається незаконним збутом наркотичного закону - канабісу, жителям міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області;

- протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з транспортних телекомунаційних мереж, складеним 25.11.2021 року старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_24 , згідно якого, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 13.09.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_26 від 12.10.2021 року за обліковим номером 0-3123т, було досліджено інформацію, отриману в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону із ІМЕІ № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , до якого поміщені сім-картки із абонентськими номерами оператора ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_3 , та НОМЕР_4 . Згідно відомостей, що мають значення для досудового розслідування, та які були опрацьовані за період часу з 14.11.2021 року по 15.11.2021 року, а саме з телефонних розмов ОСОБА_11 встановлено, що він задовго до проведених у нього оперативних закупок, здійснював незаконний збут наркотичних засобів іншим особам, окрім залегендованого свідка;

- рапортом о/у СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_25 від 06.12.2021 року, згідно якого, з метою викриття ОСОБА_11 в протиправній діяльності, для проведення негласної слідчо-розшукової дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів було залучено громадянина України, анкетні дані якого, для забезпечення його безпеки, було змінено на ОСОБА_12 ;

- листом т.в.о .начальника управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_27 від 07.12.2021 року № 8135/14/01-2021, згідно якого, на підставі рапорту начальника СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_28 , останнім 07.12.2021 року в управлінні карного розшуку ГУНП у Вінницькій області було отримано грошові кошти з видатків спеціального призначення в сумі 1600,00грн., для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.271 КПК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 13.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;

- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину, винесеною 04.04.2022 року начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_29 , згідно якої, для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів визначено провести у кримінальному провадженні № 0000282 від 13.09.2021 року, негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів в кількості 10 грам із застосуванням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів в сумі 600 гривень, строком на два місяці з моменту винесення постанови. Проведення негласної слідчої (розшукової) дії доручено заступнику начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_30 . Визначено залучити до проведення негласної слідчої (розшукової) дії ОСОБА_12 , який надав письмову згоду на участь у проведенні негласних слідчих дій та був залучений до їх проведення на підставі постанови про залучення до конфіденційного співробітництва;

- протоколом огляду та помітки грошових купюр, складеним 06.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в приміщенні відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 11.40год. по 12год.20хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , були оглянуті грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., а саме купюру номіналом 200 гривень із серійним номером СГ7893424; купюру номіналом 200 гривень із серійним номером УД1463289; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером СД3273206; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером ТБ2161973; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером СЛ4469955, призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу, у ОСОБА_11 , з метою його викриття у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які було ксерокопійовано та скріплено підписами понятих;

- протоколом огляду покупця, складеним 06.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в приміщенні відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 12.25год. по 12год.40хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , був оглянутий громадянин ОСОБА_12 , якому доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу, у ОСОБА_11 , у якого будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, та якому для проведення оперативної закупки було видано грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., а саме купюру номіналом 200 гривень із серійним номером СГ7893424; купюру номіналом 200 гривень із серійним номером УД1463289; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером СД3273206; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером ТБ2161973; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером СЛ4469955;

- протоколом огляду транспортного засобу, складеним 06.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, на території відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 12.50год. по 13год.20хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , був оглянутий службовий автомобіль марки (моделі) «ВАЗ-2107», номерний знак оперативного перекриття, який було залучено для проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , в салоні та багажному відділені якого, будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було;

- протоколом огляду речей, складеним 06.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в період часу з 14.20год. по 14.35хв., після проведення оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , громадянин ОСОБА_12 видав паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження та поліетиленовий прозорий пакет із аналогічним змістом, які було поміщено до спеціального пакету з відповідним маркуванням;

- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, складеним 06.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , згідно якого, 06.04.2022 року в службовому кабінеті відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області громадянин України під вигаданими даними ОСОБА_12 (покупець), дав згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 . Перед проведенням заходів було проведено огляд грошових купюр, призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, які було ксерокопійовано та скріплено підписами понятих, про що складено відповідний протокол огляду грошових купюр. Після цього, було проведено огляд ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , у якого будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, та якому для проведення оперативної закупки було видано грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., призначені для цієї закупки, про що складено відповідний протокол огляду покупця. Також, безпосередньо після огляду ОСОБА_12 , здійснено огляд службового автомобіля марки (моделі) «ВАЗ-2107», номерний знак оперативного перекриття, який було залучено для проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , в салоні та багажному відділені якого, будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу. ОСОБА_12 разом із понятими та працівником поліції сівши до вказаного транспортного засобу, на ньому направились до кафе «Парковка», розташованого на перехресті вулиць Маяковського та Незалежності в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, біля якого, ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, зателефонувавши на мобільний номер телефону «продавця» наркотичного засобу, домовився зустрітися з ним поблизу автостанції міста Калинівка, після чого попрямував до вказаного місця, а поняті з працівником поліції залишились у службовому автомобілі. Повернувшись до автомобіля, ОСОБА_12 в руках тримав поліетиленовий пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження та паперовий згорток виготовлений із газети із аналогічним вмістом, які у присутності понятих видав працівнику поліції, який їх помістив до спеціального пакету, який був опечатаний та скріплений підписами понятих. Як зазначив ОСОБА_12 , він наркотичний засіб - канабіс придбав за грошові кошти, які йому були вручені для оперативної закупки, в сумі 600 гривень, у ОСОБА_11 ;

- висновком експерта № СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП, складеним 08.04.2022 року судовим експертом сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_32 , згідно якого, надані на експертизу речовини рослинного походження, які були придбані ОСОБА_12 під час проведення 06.04.2022 року оперативної закупки у ОСОБА_11 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,28г.;

- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину, винесеною 08.04.2022 року начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_29 , згідно якої, для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів визначено провести у кримінальному провадженні № 0000282 від 13.09.2021 року, негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_11 в кількості 10 грам із застосуванням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів в сумі 600 гривень, строком на два місяці з моменту винесення постанови. Проведення негласної слідчої (розшукової) дії доручено заступнику начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_30 . Визначено залучити до проведення негласної слідчої (розшукової) дії ОСОБА_12 , який надав письмову згоду на участь у проведенні негласних слідчих дій та був залучений до їх проведення на підставі постанови про залучення до конфіденційного співробітництва;

- протоколом огляду та помітки грошових купюр, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в приміщенні відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 13.20год. по 13год.40хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , були оглянуті грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., а саме купюру номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681, призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу, у ОСОБА_11 , з метою його викриття у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які було ксерокопійовано та скріплено підписами понятих;

- протоколом огляду транспортного засобу, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, на території відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 14.25год. по 14год.55хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , був оглянутий службовий автомобіль марки (моделі) «ВАЗ-2107», номерний знак оперативного перекриття, який було залучено для проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , в салоні та багажному відділені якого, будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було;

- протоколом огляду покупця, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в службовому автомобілі, в період часу з 15.20год. по 15год.35хв., у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , був оглянутий громадянин ОСОБА_12 , якому доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу, у ОСОБА_11 , у якого будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, та якому для проведення оперативної закупки було видано грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., а саме купюру номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюру номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюру номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681;

- протоколом огляду речей, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якого, в період часу з 16.20год. по 16.30хв., після проведення оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , громадянин ОСОБА_12 видав поліетиленовий пакет, в якому знаходився паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження, ззовні схожого на канабіс, які було поміщено до спеціального пакету з відповідним маркуванням;

- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , згідно якого, 06.04.2022 року в службовому кабінеті відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області громадянин України під вигаданими даними ОСОБА_12 (покупець), дав згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 . Перед проведенням заходів було проведено огляд грошових купюр, призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, які було ксерокопійовано та скріплено підписами понятих, про що складено відповідний протокол огляду грошових купюр. Після цього, було здійснено огляд службового автомобіля марки (моделі) «ВАЗ-2107», номерний знак оперативного перекриття, який було залучено для проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , в салоні та багажному відділені якого, будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу. В салоні даного автомобіля проведений огляд ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу у ОСОБА_11 , у якого будь-яких заборонених речей та/або предметів виявлено не було, та якому для проведення оперативної закупки було видано грошові кошти в загальній сумі 600,00грн., призначені для цієї закупки, про що складено відповідний протокол огляду покупця. Після цього, ОСОБА_12 разом із понятими та працівником поліції на вищевказаному транспортному засобі направились до магазину «Чернігівське», розташованого на вулиці Київській в селі Корделівка Хмільницького району Вінницької області, прибувши до якого, ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, та чекав прибуття «продавця», з яким він попередньо домовився зустрітись на цьому місці. Повернувшись до автомобіля, ОСОБА_12 в руках тримав поліетиленовий пакет, в якому знаходився паперовий згорток із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, які у присутності понятих видав працівнику поліції, який їх помістив до спеціального пакету, який був опечатаний та скріплений підписами понятих. Як зазначив ОСОБА_12 , він наркотичний засіб - канабіс придбав за грошові кошти, які йому були вручені для оперативної закупки, в сумі 600 гривень, у ОСОБА_11 ;

- рапортом о/у СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_33 від 09.04.2022 року, який став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 13.09.2021 року, за якими, ОСОБА_11 повторно збув паперовий згорток із речовиною рослинного походження жителю Хмільницького району Вінницької області;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , згідно якого, ОСОБА_11 був затриманий о 16год.10хв. безпосередньо після вчинення злочину, у якого в правій кишені куртки були виявлені та вилучені зокрема грошові кошти, а саме купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681, які видавались ОСОБА_12 та були призначені безпосередньо для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - канабісу, а також мобільний телефон марки «Redmi 8», чорного кольору, із номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 ;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складеною 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якої, грошові кошти в загальній сумі 600,00грн. (купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681); мобільний телефон марки «Redmi 8» із сім-картою «Київстар» та номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 ; поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, які було вилучено під час затримання та проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, які визначено зберігати в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, та на які ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.04.2022 року у справі № 132/714/22, був накладений арешт;

- протоколом обшуку, складеним 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , згідно якої на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 08.04.2022 року у справі № 132/714/22, в рамках кримінального провадження № 0000282 від 13.09.2021 року, був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, ззовні схожою на канабіс та паперовий згорток із аналогічним вмістом, які поміщено до відповідних спеціальних пакетів;

- рапортом заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_34 від 09.04.2022 року, який став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13.09.2021 року, за якими, 09.04.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 08.04.2022 року у справі № 132/714/22, в рамках кримінального провадження №0000282 від 13.09.2021 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, ззовні схожою на канабіс та паперовий згорток із аналогічним вмістом;

- протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме -аудіо, -відео контроль особи, складеним 16.04.2022 року старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_24 , згідно якого, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000282 від 13.09.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_26 від 10.02.2022 року за обліковим номером 0-360т, було досліджено технічний носій із інформацією отриманою в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії: -аудіо, -відео контроль ОСОБА_11 , згідно якої, зафіксовано як, 06.04.2022 року о 14.22год. ОСОБА_12 виходить із службового автомобіля поблизу кафе «Парковка», і прямує до автостанції, та о 14.25год. біля автомагазину «Транзит-Авто» зустрічається із ОСОБА_11 , який підійшов зі сторони супермаркету «Грош». Після привітання, о 14.26год. ОСОБА_12 достав із кишені грошові кошти, перерахував їх, та передав ОСОБА_11 , який дістав із внутрішньої кишені своєї спортивної куртки поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, які передав ОСОБА_12 . Після цього, ОСОБА_11 із носка своєї правої ноги дістав щось, та передав його ОСОБА_12 , який попрощавшись, повернувся до службового автомобіля, де в присутності понятих, видав працівнику поліції поліетиленовий пакет та паперовий згорток, в яких знаходилась речовина рослинного походження, ззовні схожа на коноплю, яку поліцейський помістив до спеціального пакету. Також зафіксовано, як 09.04.2022 року об 15.47год. до службового автомобіля сів ОСОБА_12 , якому в присутності понятих, працівник поліції передав грошові кошти в загальній сумі 600 гривень для проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_11 , після чого вони о 15.49год. направились на зустріч з останнім. Приїхавши на службовому автомобілі об 15.50год. на вулицю Київську, розташовану в селі Корделівка, ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, та направився до магазину «Чернігівське», на зустріч із ОСОБА_11 , де зустрівся з останнім за приміщенням магазину об 16.14год. Привітавшись, ОСОБА_11 відразу достав із внутрішньої кишені своєї спортивної куртки поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження. ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 грошові кошти, та з придбаним товаром повернувся до службового автомобіля, де в присутності понятих, о 16.19год. передав працівнику поліції поліетиленовий пакет, в якому знаходилась речовина рослинного походження ззовні схожа на коноплю, пояснивши, що його купив у ОСОБА_11 за 600 гривень, які йому попередньо видали для проведення оперативної закупки. Даний поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження в присутності понятих, працівником поліції поміщено до спеціального пакету;

- висновком експерта № СЕ-19/102-22/4535-НЗПРАП, складеним 29.04.2022 року судовим експертом сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_35 , згідно якого, надана на експертизу речовина рослинного походження, яка була придбана ОСОБА_12 під час проведення 09.04.2022 року оперативної закупки у ОСОБА_11 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,06г.;

- висновком експерта № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП, складеним 03.05.2022 року судовим експертом сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_35 , згідно якого, надана на експертизу речовина рослинного походження, яка була виявлена та вилучена під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,16г. Надана на експертизу речовина рослинного походження, яка була виявлена та вилучена під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,20г.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями статті 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 під час розгляду даного кримінального провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, визнав у повному обсязі, та вона доведена вищенаведеними доказами.

Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, та його доводи щодо неналежності йому виявленого та вилучено під час проведення обшуку наркотичного засобу, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, та суперечать встановленими судом обставинами та вищевказаним доказами.

Так, відповідно до протоколу обшуку, складеного 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 , в рамках кримінального провадження №0000282 від 13.09.2021 року, за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 08.04.2022 року у справі № 132/714/22, був проведений обшук, під час якого в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в житловому будинку, а саме в кухні, за шафою для взуття, було виявлено поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а також в кухні, в скляній статуетці, що знаходилась на шафі для посуду, було виявлено паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, які були вилучені та поміщені до відповідних спеціальних пакетів, які опечатані.

Дана слідча дія проводилася за безпосередньої участі підозрюваного ОСОБА_11 , який протокол обшуку підписав без жодних зауважень та/або застережень, та про неналежність йому виявлених в кухні, за шафою для взуття, поліетиленового пакету із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, не вказував в цьому процесуальному документі.

Як встановлено з довідки Корделівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області від 15.09.2021 року за № 1250, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_36 (бабі обвинуваченого), в якому окрім неї, згідно довідки Корделівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області від 07.04.2022 року за № 293, на момент вчинення кримінальних правопорушень, був зареєстрований та проживав обвинувачений ОСОБА_11 .

З урахуванням наведеного, доступ до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , мали лише дві особи: власник житла ОСОБА_37 та обвинувачений ОСОБА_11 .

Причетність ОСОБА_37 до вчинення будь-яких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, органом досудового розслідування не встановлено.

Уповноважені працівники поліції, які проводили обшук за місцем проживання ОСОБА_11 , постійно перебували в полі зору залучених понятих та підозрюваного, а також безперервної відеозйомки, яка велась в ході цієї слідчої дії, та не могли вчинити будь-які протиправні дії, про що зазначити ОСОБА_18 та ОСОБА_19 під час їх допиту в суді.

Зі скаргами на дії працівників поліції, які проводили обшук, до жодних уповноважених органів ОСОБА_11 не звертався, про що свідчать матеріали кримінального провадження, в яких відсутні будь-які докази з цього приводу.

За вищенаведених обставин, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом, що виявлені та вилучені з кухні, за шафою для взуття, поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, належать саме йому, є безпідставними.

Протокол обшуку складений уповноваженою особою, а сам обшук проведений з дотриманням вимог закону, у присутності залучених понятих, які підтвердили своїми підписами правильність відтворення ходу даної слідчої дії. Істотних порушень під час проведення цієї слідчої дії та під час складання відповідного протоколу органом досудового розслідування допущено не було.

Обшук за місцем проживання ОСОБА_11 здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 08.04.2022 року у справі № 132/714/22.

Враховуючи вищенаведене, всі докази, отримані в результаті здійснення такого обшуку, є допустимими.

Вилучений з будинку, а саме з кухні, за шафою для взуття, поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03.05.2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,16г., а також вилучений з будинку, а саме з кухні, із скляної статуетки, що знаходилась на шафі для посуду, паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03 травня 2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,20г.

Як вбачається зі змісту цього висновку, він зроблений компетентним спеціалістом (експертом), є повним, у ньому надані чіткі відповіді на поставлені запитання, є науково-обґрунтованим та таким, що за своїм змістом узгоджується з обставинами цього кримінального провадження й іншими доказами.

Даний висновок експерта є беззаперечним та не викликає сумніву, отриманий з дотриманням встановленого порядку, має значення для цього кримінального провадження, що в цілому вказує на його відповідність вимогам статей 101, 102 КПК України, та його допустимість, як доказу.

Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Згідно із частиною першою статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо в тексті закону України про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 2 КК України), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (стаття 7 та частина 1 статті 17 КПК України). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди під час оцінки доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Відповідно до статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що, для того щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які стосуються події, котра є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №688/788/15-к, від 08.10.2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 року у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 року у справі № 760/23459/17).

Цей стандарт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , на переконання суду, було дотримано.

Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.12.2020 року у справі №728/578/19; від 20.10.2021 року у справі № 759/14119/17).

Суд установив, що винуватість ОСОБА_11 підтверджується, зокрема показами свідків; дослідженими судом рапортами працівників поліції; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме -аудіо, -відео контроль особи; постановами про проведення контролю за вчиненням злочину; протоколами огляду та помітки грошових купюр; протоколами огляду покупця; протоколами огляду транспортного засобу; протоколами огляду речей; протоколами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; протоколом обшуку, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; висновками експертів; та іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення в стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності, зазначеного у статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Таким чином, сторона, зацікавлена у розгляді та вирішенні певного питання, має порушити його перед судом і на відповідній стадії провадження.

Під час судового провадження, суд дотримуючись вимог статей 10, 22 КПК України, створив всі необхідні та належні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, відповідно до принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, обвинувачений ОСОБА_11 , а також його захисники, мали можливість для з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, реалізувати права, передбачені статтею 42 КПК України, зокрема вимагати виклику і допиту свідків захисту; збирати і подавати суду докази.

Однак будь-яких клопотань щодо виклику і допиту свідків захисту, та необхідності отримання нових доказів, зокрема на спростування висновків експертів, за результатами проведення ними відповідних експертних досліджень, які були покладені в основу обвинувачення, стороною захисту не заявлялось.

Сторона захисту не навела жодних обставин, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_11 , а відтак доводи, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, не доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, є безпідставними та помилковими.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, на думку суду було дотримано.

Дослідивши всебічно і об`єктивно усі обставини кримінального провадження, судом не було виявлено таких обставин, яким би версія обвинувачення не надала розумного пояснення або які би свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, та за ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

При цьому, суд також враховує, кількість епізодів протиправних діянь, підвищену суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_11 кримінальних правопорушень (тяжких злочинів), які порушують встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, унаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики, а також те, що незаконна діяльність ОСОБА_11 припинена лише за втручання працівників правоохоронного органу.

З матеріалів кримінального провадження № 0000282 від 13.09.2021 року слідує, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Загребельня Калинівського району Вінницької області; є громадянином України; має середньо-спеціальну освіту; відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 31.05.2023 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є батьком ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; станом на 09.04.2024 року згідно довідки ТОВ «Термінус» від 09.04.2024 року № 57, працював на посаді комплектувальника виробів, напівфабрикатів та матеріалів в ТОВ «Термінус», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, та вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року у справі №132/3183/20 (номер провадження 1-кп/132/55/21), ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, визнаний винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, однак на підставі п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України, звільнений від покарання, до нього застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд опікуну ОСОБА_37 на термін, до досягнення ОСОБА_11 повноліття, тобто до 14.06.2021 року, проте на шлях виправлення не став, та знову вчинив кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, тобто діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що носять підвищений суспільно-небезпечний характер, оскільки сприяють загостренню криміногенної ситуації та створюють умови для вчинення інших, більш тяжких злочинів.

За довідками-характеристиками Корделівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області від 15.09.2021 року № 1249, від 07.04.2022 року № 292, від 16.05.2024 року № 252, ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, схильний до скоєння правопорушень. Протягом останнього часу скарг на нього до старостинського округу не надходило, громадський порядок не порушує, компрометуючих матеріалів відносно нього немає.

Як слідує з консультативних висновків спеціалістів Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради, ОСОБА_11 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів даного кримінального провадження № 0000282 від 13.09.2021 року вбачається, що органом досудового розслідування обставин, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Не встановлено обставин, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 і під час судового розгляду.

Суд критично відноситься до доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_39 про наявність у його підзахисного щирого каяття, та їх відхиляє з наступних підстав:

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 10.09.2019 року у справі 761/23886/14-к (провадження № 51-8756км18), щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Отже, сам факт визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про щире каяття, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Натомість, ОСОБА_11 під час судового розгляду своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, фактично не визнав, а його поведінка під час розгляду провадження в суду, не свідчать про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд. У матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані на підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 зазначених дій.

Вказані відомості про особу обвинуваченого підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про спрямованість ОСОБА_11 на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Санкція частини 1 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За приписами частини 1 статті 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині.

Первинним етапом повинна бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду і розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 290/932/19 зазначив, що призначення покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, означає, що суд має виходити із санкції тієї статті, за якою кваліфіковано вчинений злочин. У санкції такої статті (частини чи пункту статті) визначається один чи кілька основних видів покарання і, як правило, його межі. Всі санкції статей КК України є альтернативними або відносно визначеними. У них передбачено кілька основних, різних за своєю суворістю покарань. Суд, виходячи з принципу справедливості покарання, має застосувати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, врахувавши обставини кримінального провадження, суд керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_11 необхідно призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за відповідне кримінальне правопорушення, та визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями частини 2 статті 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Як зазначено в обвинувальному акті та встановлено під час розгляду даного кримінального провадження судом, ОСОБА_11 збував наркотичний засіб за грошові кошти, тобто з метою отримання доходу, а отже вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, що є підставою для застосування до нього додаткового, передбаченого санкцією ч.2 ст.307 КК України, покарання у виді конфіскації належного йому майна.

Абзацами 1, 2 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Частиною шостою статті 368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

А дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За змістом статті 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Нормами статті 69 КК України визначено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, умовою для застосування статті 69 КК України є наявність декількох (дві і більше) обставин, що пом`якшують покарання.

Правова конструкція частини першої статті 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винуватій особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Тобто приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїх рішеннях наголошував, що для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені пом`якшуючі покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим (постанова Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 712/4384/20 (провадження № 51-548 км 21).

Натомість, за приписами статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказані положення підлягають застосуванню у взаємозв`язку із приписами статей 50, 65 КК України, за якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Системне тлумачення правових норм, визначених у статтях 50, 65 та 75 КК України, дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. За приписами статті 75 КК України, рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням приймається з урахуванням можливості досягнення цілей покарання.

Для застосування положень статті 75 КК України, суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується в тому разі, коли є відповідні умови і підстави.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст протиправної поведінки. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які перебувають на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

При цьому в аспекті застосування положень статті 75 КК України, законодавець підкреслює важливість досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженої особи, прямо вказавши, що звільнення з випробуванням застосовується, якщо суд дійде висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, де суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, а й інші обставини справи.

В аспекті досягнення мети покарання виправлення є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, що виявляється, зокрема, у внесенні коректив у її соціально-психологічні характеристики, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулися такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення і засудження вчиненої суспільно небезпечної дії та своєї винуватості.

Під час розгляду даного кримінального провадження судом встановлено відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , а тому правових підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_11 , не має.

Беручи до уваги позицію ОСОБА_11 , який своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, фактично не визнав, навіть під тиском беззаперечних на те доказів, під час розгляду справи неодноразово змінював свою позицію щодо пред`явленого йому обвинувачення в іншій його частині, що свідчить про його намагання уникнути відповідальності за скоєне, а не про його щире каяття, виправлення та перевиховання, що на переконання суду, виключає можливість застосування до нього положень статті 69 КК України.

Вік обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання та роботи, малолітньої дитини, не є обставинами, що пом`якшують покарання, а є характеризуючими його особу даними, які враховані судом при обранні йому покарання у мінімальних межах, установлених у санкціях ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Крім того, наявність вказаних даних, з огляду на обставини цієї справи та фактичне невизнання ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним діянь, а тому достатніх підстав для можливості призначення йому покарання із застосуванням положень статті 69 КК України, суд не вбачає.

Як зазначено вище, в ході судового розгляду справи ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що мав місце 09.04.2022 року, фактично не визнав, навіть під тиском беззаперечних доказів, стверджуючи, що зазначені в обвинувальному акті наркотичні засоби йому не належать, чим фактично намагався ввести судовий орган в оману шляхом штучного формування певних обставин, які не мали жодного відношення із дійсністю, з метою уникнення відповідальності, чим намагався перешкодити суду у встановленні істини у справі та спотворенні наданих стороною обвинувачення доказів. Надаючи покази в суді уникав прямих відповідей на поставлені запитання та намагався виправдати свої дії вигаданими обставинами, не висловив жодних слів розкаяння, жалю, власного осуду щодо вчиненого, не вчинив дій, які б могли свідчити про зміну його позиції. Вищеказане свідчить про відсутність у ОСОБА_11 щирого каяття та засудження своїх дій, а також вказує на те, що в його свідомості не змінилися ціннісні орієнтири та не усунулися ті її негативні риси, які призвели до вчинення даних кримінальних правопорушень.

Відсутність у ОСОБА_11 бажання усвідомити значущість вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів), на переконання суду, виступає перешкодою у його подальшому виправленні. Таким чином, поведінка ОСОБА_11 під час судового розгляду може свідчити про його намагання уникнути відповідальності за скоєне, а не про його виправлення та перевиховання, що на переконання суду, виключає можливість застосування до нього положень статті 75 КК України, що узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11.05.2021 року у справі № 623/3374/18 (номер провадження 51-5568км20).

З урахуванням наведеного, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин та його наслідків; дані щодо особи обвинуваченого та способу його життя; беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових злочинів і виправлення ОСОБА_11 , та внесення коректив у його соціально-психологічну характеристику, нейтралізації негативних криміногенних настанов, виховання законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, без ізоляції його від суспільства, а тому підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, не сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, і на переконання суду, є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених ним злочинів.

При визначенні даним вироком покарання, судом враховано, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного (абзац п`ятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення).

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03) (рішення Конституційного Суду від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

З урахуванням вищенаведеного, визначене даним вироком покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, відповідає принципам справедливості.

При цьому, судом враховано, що ув`язнення ОСОБА_11 не призведе до порушення прав його малолітньої дитини, оскільки вона не залишиться без відповідної опіки та піклування, що гарантується та забезпечується державою.

Відповідно до частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме грошові кошти в загальній сумі 600,00грн. (купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681) /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, необхідно звернути з дохід держави.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме сім-карту «Київстар» з номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, необхідно повернути власнику (законному володільцю).

Згідно з частиною 9 статті 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відповідно до пункту 1 вказаної норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

У відповідності з вимогами частини 10 статті 100 КПК України, під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Згідно з вимогами статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, суд має зазначити рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна обвинуваченого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, мобільний телефон марки «Redmi 8», використовувався обвинуваченим ОСОБА_11 в якості засобу для вчинення злочину, за допомогою якого він незаконно збував наркотичні засоби.

За таких обставин, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому, застосувати конфіскацію засобу для вчинення злочину - мобільного телефону марки «Redmi 8», який належить ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на грошові кошти в загальній сумі 600,00грн. (купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681); мобільний телефон марки «Redmi 8» із сім-картою «Київстар» та номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 ; поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.04.2022 року у справі № 132/714/22, був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.04.2022 року у справі №132/714/22.

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні витрати на залучення експерта, а саме за висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП від 08.04.2022 року у розмірі 2059грн.44коп.; № СЕ-19/102-22/4535-НЗПРАП від 29.04.2022 року у розмірі 1372грн.96коп.; № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03.05.2022 року у розмірі 2059грн.44коп., а всього 5491грн.84коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_11 на користь держави.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.04.2022 року, був затриманий 09.04.2022 року в порядку статті 208 КПК України, та відносно нього ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.04.2022 року у справі № 132/714/22, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.04.2022 року скасовано ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 11.04.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 07.06.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 01.06.2022 року, продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_11 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.07.2022 року включно.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.07.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, який на момент ухвалення цього вироку не був продовжений та втратив чинність.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно частини 7 статті 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання ОСОБА_11 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення за період з 09.04.2022 року по 19.04.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та відповідно до положень ч.7 ст.72 КК України, також підлягає зарахуванню строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 20.04.2022 року по 05.07.2022 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Оскільки фактичне виконання судового рішення, яким особу засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі, починається з моменту затримання особи на виконання вироку суду, а тому в резолютивній частині вироку необхідно вказати, що початок строку відбування покарання необхідно рахувати з моменту затримання особи на виконання вироку.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення - місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 08 січня 2025 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді:

-за ч.1 ст.307 КК України - 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.307 КК України - 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до частин 5, 7 статті 72 КК України, зарахувати ОСОБА_11 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 09.04.2022 року по 19.04.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та строк перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 20.04.2022 року по 05.07.2022 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_11 на виконання вироку.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме грошові кошти в загальній сумі 600,00грн. (купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681) /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, звернути з дохід держави.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, знищити.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме сім-карту «Київстар» з номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 /постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складена 09.04.2022 року заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_31 /, після набуття вироком законної сили, повернути власнику (законному володільцю).

В порядку ч.9 ст.100 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження - мобільний телефон марки «Redmi 8».

Арешт, накладений на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на грошові кошти в загальній сумі 600,00грн. (купюра номіналом 200 гривень із серійним номером ГЖ7884867; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ГЕ2756608; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером ЗЕ1223338; купюра номіналом 100 гривень із серійним номером МР1838833; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером ТУ1480380; купюра номіналом 50 гривень із серійним номером УР3642681); мобільний телефон марки «Redmi 8» із сім-картою «Київстар» та номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 ; поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_13 від 11.04.2022 року у справі № 132/714/22 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновків судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП від 08.04.2022 року у розмірі 2059грн.44коп.; № СЕ-19/102-22/4535-НЗПРАП від 29.04.2022 року у розмірі 1372грн.96коп.; № СЕ-19/102-22/4536-НЗПРАП від 03.05.2022 року у розмірі 2059грн.44коп., а всього 5491грн.84коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя