У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду клопотання представника володільця майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачеве Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , з вищою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2024 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,а також відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Шостого грудня 2024 року представник володільця майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подала клопотання про скасування арешту, накладеного судом у даному кримінальному провадженні на автомобіль марки Porsche, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Клопотання мотивоване тим, що даний транспортний засіб не речовим доказом, а під час проведення його обшуку будь-яких слідів не виявлено. Після накладання арешту на автомобіль, жодних дій з ним не проведено, в тому числі ні додаткового огляду, ні обшуку. Автомобіль перебуває на штраф майданчику та псується від погодних умов, неналежного зберігання та від того, що не експлуатується. Крім цього, автомобіль є єдиним транспортним засобом ОСОБА_9 .

У судовому засіданні представник володільця майна підтримала раніше подане нею клопотання та просила скасувати арешт на автомобіль.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , підтримала клопотання про скасування арешту. Звернула увагу на те, що автомобіль не має значення речового доказу. Автомобіль зберігається в умовах, що не сприяють його збереженню.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання з огляду на те, що автомобіль є речовим доказом. Звернув увагу, що під час розгляду справи може виникнути необхідність у повторному огляді автомобіля. На підставі вищенаведеного просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

При цьому судом встановлено, що ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким фактично користується ОСОБА_7 , який було вилучено у ході проведення огляду місця події біля будинку № 11 по вул. Набережна Незалежності в м. Мукачево, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Суд при прийнятті рішення про накладення арешту на даний автомобіль виходив з того, що він має значення речового доказу, а також у зв`язку з тим, що у сторони обвинувачення виникла необхідність у проведенні обшуку даного автомобіля.

Підстав вважати, що автомобіль перестав відповідати ознакам речового доказу, ініціатор клопотання не довів.

Разом з цим, на переконання суду, час, протягом якого автомобіль знаходився в розпорядженні сторони обвинувачення під арештом, був достатнім для проведення необхідних слідчих дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Водночас, зберігання транспортного засобу без будь-якої реальної потреби у сторони обвинувачення може призвести до погіршення стану автомобіля.

До того ж слідчий суддя при вирішенні питання про скасування арешту враховує вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна - ОСОБА_9 .

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про часткове клопотання про скасування арешту майна в частині позбавлення права користування майном, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , залишивши в силі заборону відчужувати та розпоряджатися арештованим майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 314, 315 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2024 на автомобіль марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1 , вилучений у ході огляду місця події за адресою: м. Мукачево, вул. Набережна Незалежності, 11, який перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким фактично користується ОСОБА_7 , - скасувати в частині позбавлення права користування майном, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , залишивши в силі заборону відчужувати та розпоряджатися арештованим майном.

Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України у разі здійснення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 20 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1