Справа № 489/997/25
Провадження № 1-кс/489/242/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

18 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001099 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення огляду місця ДТП з 22 год. 00 хв. 11.02.2025 по 00 год. 05 хв. 12.02.2025 - ділянки автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 175 км + 700 м. Так, серед іншого, виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 . Оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій та проведення судових експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор у судове засідання не з`явився, зазначив у клопотанні про розгляд без його виклику.

Представник військової частина НОМЕР_3 був повідомлений про дату засідання телефонограмою, у судове засідання не з`явився.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001099 за ч.1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2025 близько 19 год. 20 хв. на 175 км + 700 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ поблизу с.Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю військового автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрованого за військовою частиною НОМЕР_3 , під керуванням т.в.о. командира батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_3 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по проїздній частині в попутному напрямку, внаслідок чого останній помер на місці події.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.02.2025 вбачається, що з місця пригоди вилучено автомобіль марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 .

Постановою про визнання доказами, доручення до матеріалів кримінального провадження та передачу на відповідальне зберігання від 12.02.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 .

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в. відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та запобігти перетворенню вузлів і агрегатів шляхом ремонту, а також проведення слідчих експериментів.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 , із забороною розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Визначити місцем зберігання арештованого транспортного засобу місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_3 .

Копію ухвали направити до військової частини НОМЕР_3 .

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1