Справа №560/901/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 09 квітня 2024 року Дубровицьким районним судом Рівненської області за частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік,

в с т а н о в и в:

Начальник Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, в якому просить вирішити питання про приведення вироку Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону №3886-ІХ від 18 липня 2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі - Закон №3886-ІХ), в частині засудження за діяння, передбачені статтею 185 Кримінального кодексу України, карність якого усунена.

У поданні вказує, що 06 червня 2024 року на виконання Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області надійшов вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_4 , якого було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3(трьох) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон №3886-ІХ, відповідно до якого статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в такій редакції: Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Отже, дрібною крадіжкою, вважається викрадення, шахрайство, привласнення чи розтрата чужого майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексуУкраїни, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно вироку суду, 14 жовтня 2019 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку вартістю 687 грн. та 16 жовтня 2019 року - вартістю 852 грн., а всього загальний розмір шкоди становить 1539 грн.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2019 року становить 1921 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 960,50 грн. на 2019 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, становить 1921 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 1921 грн. х 50% =960,50 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 1921 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія згаданого Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

У відповідності до частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, відповідно до вироку Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року, вартість викраденого майна становить 1539 грн., що виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України, а ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання призначеного судом за статтею 185 Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала подання.

Засуджений ОСОБА_4 будучи повідомленим про розгляд подання, у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_4 був засуджений за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 статті 57, частини 1 статті 58, частини 1 статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Згідно Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 вчинив 14 жовтня 2019 року та 16 жовтня 2019 року, вартість майна становила відповідно 687 грн. та 852 грн, а всього 1539 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", становить 1921 грн.

Як вбачається зі згаданого вироку суду, вартість викраденого майна складає 1539 грн., тобто не перевищує 1921 грн.

Згідно частини 3 статті 3 Кримінального кодексу України, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 4 Кримінального кодексу України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення узгоджується із вимогами статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року завдав майнової шкоди на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2019 рік), тобто вчинене останнім діяння відповідно до вимог Закон №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до переконання про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", керуючись статтями 4, 5, частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України, статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 - задоволити.

Привести у відповідність до чинного законодавства вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року у справі № 949/901/19 та на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння в частині епізоду крадіжки на суму 1539 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2024 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1