Провадження № 1-кп/946/281/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

22 січня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001320, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через додаток «Viber» та розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.30.09.2024 близько 23:30 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився автомобіль марки «Mercedes Benz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме, те, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, перестрибнувши через паркан, проник на територію зазначеного домоволодіння, а звідти в гараж, відкрив двері гаражу із середини, після чого проник до вказаного транспортного засобу, запустив двигун та поїхав на ньому у невідомому напрямку, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 565 465 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище.

Статті (частини статей КК), що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

1. Незаконне заволодіння транспортним засобом

…

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище, або з використанням електронних пристроїв для втручання в роботу технічних засобів охорони, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, щодо характеристики та вартості транспортного засобу, а також щодо способу заволодіння ним, та пояснив, що восени 2024 року у вечірній час він проник у гараж одного з домоволодінь по АДРЕСА_2 , звідки викотив мікроавтобус, на якому поїхав кататися. Власників автомобіля він раніше знав, оскільки працював у них, та йому було відомо про наявність у них цього автомобіля. Покатавшись, він залишив автомобіль в м. Ізмаїлі, а на наступний день він віддав ключі від автомобіля. Він мав намір лише покататися, розпоряджатися якимось чином або не повертати автомобіль він не збирався. Про вчинене шкодує, легковажно віднісся до цього, тепер усвідомлює свій вчинок та зробив для себе належні висновки.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та, діючи згідно ст. 337 КПК в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальних актах не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

11.З медичних довідок вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Є особою молодого віку, раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

12.Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

13.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодого віку, того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчинені кримінального правопорушення, повернув транспортний засіб, того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, а також середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. На думку суду, призначення такого покарання зі звільненням від його відбування є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то в силу ст. 77 КК обвинуваченому не може бути призначене таке додаткове покарання як конфіскація майна, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК як не обов`язкове.

14.Також, враховуючи дані досудової доповіді, а також встановлені обставини, суд вважає, що виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладені обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

15.Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 11.01.2025, у зв`язку з цим на підставі ч. 7 ст. 72 КК йому слід зарахувати період перебування під цілодобовим домашнім арештом у строк покарання, виходячи із співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Від прокурора клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило.

16.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст.100 КПК.

17.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-24/20459-АВ від 23.10.2024 у сумі 3 979,50 грн, судової трасологічної експертизи №СЕ-19/116-24/22890-Д від 11.11.2024 у сумі 3 979,50 грн, а всього з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати в загальній сумі 7 959 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

2.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 січня 2025 року.

5.Згідно ч. 7 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 29.11.2024 до 11.01.2025, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 7 959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн.

7.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.10.2024, від 16.10.2024, від 06.11.2024 арешти, та:

вісім змивів на марлевий тампон, сліди папілярних візерунків, які упаковано в сейф-пакет НПУ CRI1222682, знищити;

оптичний диск DVD-R з відеозаписом з технічного приладу з функцією відеозапису за 02.10.2024 у період часу з 11:43 год. до 14:45 год., залишити в матеріалах кримінального провадження, протягом усього часу його зберігання;

картонну коробку, в середині якої чохли з сидінь автомобіля, яка опечатана біркою НПУ з пояснювальним текстом, пасажирський гумовий килимок, який упаковано в пакет НПУ INZ4025317; водійський гумовий килимок, який упаковано в пакет НПУ EXP0427027; транспортний засіб марки «Mercedes Benz», модель «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 , поновивши право його розпорядження вказаним майном.

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

12.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

13.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1