Справа № 162/70/25
Провадження № 1-кп/162/63/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 09.07.2024, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ветли Любешівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України (далі по тексту - КК України), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що мало місце за таких обставин.

З метою відсічі військовій агресії рф проти України, починаючи з 24.02.2022 Указами Президента України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX (дія якого продовжена на теперішній час), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , в силу свого віку, освітнього рівня, широкого висвітлення в засобах масової інформації та розголосу серед місцевого населення питань мобілізації військовозобов`язаних, достовірно був обізнаний, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП), а відтак усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи власне уявне бажання допомоги односельцям та мешканцям Камінь-Каширського району в уникненні ними військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, всупереч обов`язку кожного громадянина України захищати свою державність та суверенітет, з хибних мотивів начебто рятування в такий спосіб їхні життя і здоров`я, протиставляючи власні нікчемні уявлення забезпечення начебто законних інтересів людей у противагу інтересам національної безпеки і оборони, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Зокрема, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у період з 23.02.2023 по 08.08.2024, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності військових формувань - районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, утворених у Камінь-Каширському районі Волинської області, щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, діючи умисно та передбачаючи, що такі дії можуть призводити до підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, будучи «власником» особисто створеної ним тематичної групи в месенджері Telegram з назвою « ОСОБА_6 », де забезпечував збір та публікацію іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням учасниками вказаної Telegram - групи повідомлень про розташування уповноважених представників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, утворених у Камінь-Каширському районі Волинської області з відомостями про місце і час проведення відповідних заходів указаними військовими формуваннями, для своєчасного інформування громадян України, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період.

Діючи у продовження свого злочинного умислу, як «власник» та учасник указаної вище Telegram - групи, кількість підписантів якої становила - 516 осіб, використовуючи особистий мобільний телефон марки iPhone 11, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою номер НОМЕР_3 , під іменем облікового запису (акаунту) « ОСОБА_7 », поширював інформацію про місцеперебування представників ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведення останніми мобілізаційних заходів. Зокрема, останній з використанням прав «власника», тобто маючи повний контроль у Telegram - групі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснював адміністрування, забезпечення постійного та безперебійного функціонування зазначеної групи, видалення рекламних та інших повідомлень, що не стосуються діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, а також добавлення та видалення її учасників.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності військового формування ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, 21.04.2023 о 11:29 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував текстове повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_2 під час проведення ними мобілізаційних заходів у вказаному місці.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім- картою, 13.06.2023 о 14:10 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував текстове повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу магазину «Пристань», розташованого по АДРЕСА_1 , під час проведення ними мобілізаційних заходів.

Надалі, 03.02.2024 о 08:47 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував текстове повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 на ділянці автомобільної дороги, розташованої на повороті із поліційною станцією в селі Ветли, та проведення останніми безпосередньо в цей момент мобілізаційних заходів.

Діючи у продовження свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, 26.03.2024 о 15:26 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , та проведення останніми безпосередньо в цей момент мобілізаційних заходів, у тому числі, цього ж дня, о 15:27 год. опублікував текстове повідомлення, яким конкретизував актуальне місце перебування військовослужбовців під час проведення ними мобілізаційних заходів.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, 28.03.2024 о 07:46 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував текстове повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу магазину «Пристань», розташованого по АДРЕСА_1 , під час проведення ними мобілізаційних заходів.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, перебуваючи в селі Ветли Камінь- Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, 05.04.2024 о 13:36 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував текстове повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про актуальне місце перебування та руху військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу магазину «Пристань», розташованого по АДРЕСА_1 , та проведення останніми безпосередньо в цей момент мобілізаційних заходів.

Діючи у продовження свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи в селі Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, використовуючи зазначений вище особистий мобільний телефон з сім-картою, 30.04.2024 о 13:24 год. в «чат» Telegram - групи з назвою « ОСОБА_6 » опублікував повідомлення, яким повідомив інших учасників групи про місце перебування та рух військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по АДРЕСА_1 , під час проведення ними мобілізаційних заходів.

При цьому, усі вказані вище повідомлення Telegram - групи з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 та виконання ними службових обов`язків, відповідали фактичним місцям їхнього перебування у відповідні періоди часу та були доступні всім учасникам указаної групи, що давало змогу в уникненні третім особам з числа учасників групи, їхнім знайомим, військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, всупереч обов`язку кожного громадянина України захищати свою державність та суверенітет.

Діючи у такий спосіб, своїми умисними діями, які полягали в створенні, фактичного проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 мобілізаційних заходів, а також у поширенні таких відомостей, ОСОБА_5 досяг своєї злочинної мети щодо надання можливості уникнення особам призовного віку від призову на військову службу, тим самим здійснивши перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, визначеній ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Під час досудового розслідування 22.01.2025 між стороною обвинувачення прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статей 468- 470, 472, 473 КПК України.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України, з визначенням судом іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також відповідно до вимог ст. 96-1, 96-2 КК України - застосувати спеціальну конфіскацію засобу вчинення злочину - мобільного телефону марки iPhone 11, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою номер НОМЕР_3 .

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. У вчиненому він щиро розкаявся.

Підтвердив суду, що угоду про визнання винуватості він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник та прокурор у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України. Просили призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Окрім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого обвинувачують підозрюваного, право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначено в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначено в ч. 3 ст. 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 були роз`яснені та йому зрозумілі.

Після таких роз`яснень суду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Пунктом 1 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості в цьому кримінальному провадженні за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статей 468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Вимоги пункту 9 частини другої статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався. На обліках у лікарів нарколога чи психіатра він не перебуває.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати за проведення судової-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на мобільний пристрій марки «Redmi Note 8», накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2024, відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Цивільний позов у справі не заявлений. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 314, 368-371, 374, 376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 09.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно з ст. 76 КК України такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи у розмірі 15145,60 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 копійок.

Арешт на мобільний пристрій марки «Redmi Note 8», накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2024 - скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон марки iPhone 11, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою номер НОМЕР_3 , який зберігається у камері схову речових доказів СВ УСБУ у Волинській області конфіскувати в дохід держави в порядку ст. 96-1, 96-2 КК України;

-мобільний пристрій марки «Redmi Note 8», синього кольору, без сім-картки, який зберігається у камері схову речових доказів СВ УСБУ у Волинській області повернути законному володільцю, обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1