УХВАЛА

Іменем України

02 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання адвокат ОСОБА_3 вказав, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.11.2024р. у справі № 296/10263/24 клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення особистого обшуку затриманого у порядку ст. 208 КПК України викладача Житомирської автошколи ТСОУ ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 9 500 гривень; грошові кошти у сумі 3392 гривні, 400 доларів США; чеки за навчання у кількості 2 шт., талони громадян видані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кількості 2 шт., атестати спеціаліста ОСОБА_5 у кількості 2 шт.; флеш носій чорного кольору 1 шт.; мобільний телефон марки "CUBOT".

Адвокат ОСОБА_3 вказав, що атестати спеціаліста ОСОБА_5 не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. Грошові кошти у сумі 3392 гривні, 400 доларів США ніякого відношення до кримінального провадження не мають. Відносно флеш носія та мобільного телефону марки "CUBOT" представник вказав, що такі не відповідають вимогам ст. 98 КПК України та не містять сліди вчинення кримінального правопорушення. Представник власника майна зазначає, що у органів досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, в тому числі проведення огляду та експертиз телефону і флеш носія. З огляду на зазначене, оскільки у подальшому арештів вказаного майна не має об`єктивної підстави, й арешт майна накладено необґрунтовано, ОСОБА_3 просить задовольнити вимоги клопотання в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту на майно підтримав у повному обсязі. Вказав, що атестати та грошові кошти у сумі 3392 грн. й 400 доларів США є особистим майно підозрюваного, та не мають відношення до кримінального правопорушення. Представник власника майна стверджує, що двох місяців з часу вилучення грошових коштів стороні обвинувачення було б достатньо для доведення зворотнього. Доказів на підтвердження, що флеш носій має інформацію, яка стосується кримінального провадження, не надано.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 вказав, що флеш носій та мобільний телефон оглянуто. Наявні підстави вважати що, грошові кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом. Атестат спеціаліста підтверджує спеціальність. Підстав вважати, що документи були підробленими відсутні. Арешт було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий просив у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000352 від 19.04.2024, за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовсього районного суду м. Житомира від 12.11.2024р. у справі № 296/10263/24 клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення особистого обшуку затриманого у порядку ст. 208 КПК України викладача Житомирської автошколи ТСОУ ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 9 500 гривень; грошові кошти у сумі 3392 гривні, 400 доларів США; чеки за навчання у кількості 2 шт., талони громадян видані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кількості 2 шт., атестати спеціаліста ОСОБА_5 у кількості 2 шт.; флеш носій чорного кольору 1 шт.; мобільний телефон марки "CUBOT".

Слідчий суддя, приймаючи рішення про арешт майна, дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно в тому числі і грошових коштів в сумі 3392 гривні та 400 доларів США, оскільки на початковій стадії кримінального провадження вони відповідають критерію речового доказу у кримінальному провадженні № 000352 від 19.04.2024.

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 у клопотанні та в судовому засіданні вказав, що атестати спеціаліста ОСОБА_5 та грошові кошти у сумі 3392 гривні та 400 доларів США не мають відношення до кримінального провадження. Окрім того, пройшло достатньо часу для огляду флеш накопичувача та мобільного телефону й проведення всіх необхідних слідчих дій щодо останніх.

Встановлено, що 05.11.2024р. постановою слідчого вищезазначені речі та документи визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Доказів на підтвердження того, що оригінал атестату спеціаліста ОСОБА_5 має доказове значення для досудового розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 369-2 КК України суду не надано.

Окрім того, в судовому засіданні слідчий вказав, що підстави вважати підробленими атестати спеціаліста відсутні.

Відтак, на переконання слідчого судді, оригінали атестатів ОСОБА_5 не є речовими доказами у кримінальному провадженні № 000352 від 19.04.2024.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявні підстави вважати, що грошові кошти у сумі 3392 гривні та 400 доларів США можуть бути отриманні незаконним шляхом, а мобільний телефон марки "CUBOT" та флеш носій чорного кольору, можуть містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешу майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.11.2024 по справі № 296/10263/24 в частині арешту атестатів спеціаліста серії АА 15051891, серії АА 15051890 , видані на ім`я ОСОБА_5 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1