печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року № 757/53155/24-к у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки арештоване майно не стосується вказаного кримінального провадження, а ОСОБА_6 , які набули право власності на земельні ділянки у встановлений законом спосіб, не мають жодного процесуального статусу у провадженні.

У судовому засіданні представник клопотання підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі, зазначила, що арешт накладено необгрунтовано, а ОСОБА_6 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки.

Слідчий заперечував проти задоволення клопотання, підтримав подані заперечення, просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки на даній стадії досудового розслідування триває проведення необхідних (слідчих) дій, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, експертизи призначаються в порядку черговості, а вказана земельна ділянка визнана речовим доказом, оскільки набута незаконним шляхом.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020.

Постановою слідчого від 14.11.2023 земельні ділянки відповідно переліку, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0013, визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року № 757/53155/23-к накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0013, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, в даному випадку, метою арешту майна відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні .

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_6 придбав зазначену земельну ділянку за відплатним договором, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 07.04.2023.

Крім того встановлено, що під час реєстрації договору купівлі-продажу майна від 06.03.2023 нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та під час реєстрації договору купівлі-продажу майна від 07.04.2023 нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_8 перевіряли законність угоди і відсутність будь-яких обмежень чи перешкод в їх укладанні.

Таким чином встановлено, що будь-які обмеження для використання земельної ділянки на час її придбання товариством були відсутні.

Разом з тим, зазначені обставини прокурором викладених письмово запереченнях та слідчим у судовому засіданні не спростовані.

Крім цього, з заперечень прокурора вбачається, що виникла необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку з метою збереження речового доказу, а також зазначено, що за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020, передбачено конфіскацію майна.

Однак, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 є добросовісним власником земельноїділянки, набутої у встановленому законом порядку, жодних доказів, що арештоване майно отримано незаконно слідчому судді ні прокурором, ні слідчим не надано.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № № 0000441 від 06.05.2020 не має процесуального статусу підозрюваного, відтак доводи прокурора щодо можливої конфіскації не можуть вважатись обгрунтованими.

Також суд бере до уваги доводи представника, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється з 2020 року, а арешт на вказану земельну ділянку накладено у 2023 році, однак стороною обвинувачення досі не проведено експертизи та не отримано висновку земельно-технічної експертизи, яка б могла підтвердити чи спростувати належність земельної ділянки ОСОБА_6 по координатам кутів зовнішніх меж до земель Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське ЛГ», оскільки наразі доказів такої належності стороною обвинувачення не надано.

Також слідчому судді не надано доказів того, що арештоване майно є речовим доказом та відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, що земельна ділянка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , була набута ним в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а визнання слідчим того чи іншого майна речовими доказами за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у збереженні арешту.

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для скасування арешту з метою забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а також у зв`язку із відсутністю обгрунтованих підстав для його застосування, оскільки майно набуте у встановленому законом порядку, що слідчим та прокурором не спростовано, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року у справі № 757/53155/23-к, а саме з:

-земельної ділянки з кадастровим номером: :15:001:0013, що на праві приватної власності належить: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , та скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1