Дата документу 31.01.2025Справа № 554/1094/25
Провадження № 1-кс/554/2188/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000133 від 27.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідча звернулася до суду із вищезазначеним клопотанням про накладення арешту на майно, мотивованим тим, що в провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000133 від 27.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2025 до чергової частини Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 27.01.2025 року громадянин ОСОБА_5 , висловив намір про підірвання Верховної Ради України, зателефонувавши з номеру мобільного оператору НОМЕР_1 на службу «112».

27.01.2025 року у відповідності до положень ст.ст.223, 233, 234, 236 КПК України, з метою недопущення приховування, перетворення, реалізацію чи знищення речей та предметів, що містять на собі сліди злочину та вказують на обставини, за яких його було вчинено, було проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Fly», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з sim-картою НОМЕР_4 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095291;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 12» в корпусі блакитного кольору, у чохлі червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з sim-картою НОМЕР_1 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095293.

протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.

27.01.2025 року року вищевказані мобільні телефони визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилученні мобільні телефони марки «Fly», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з sim-картою НОМЕР_4 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095291, та марки «Redmi Note 12» в корпусі блакитного кольору, у чохлі червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з sim-картою НОМЕР_1 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095293, мають значення речового доказу, оскільки зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вилучені під час обшуку речові докази, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України для забезпечення збереження речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження підлягають арешту.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучені мобільні телефони містять інформацію, що становить інтерес для подальшого досудового розслідування, мають значення речових доказів, та враховуючи, що вони можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідча просить накласти на них арешт.

У судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини у справі, внаслідок того, що у випадку знаходження такого майна в розпорядженні власника, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене.

Метою накладення арешту на вилучені 27.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , мобільні телефони є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою слідчої від 27.01.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчою доведено, що вилучені 27.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , мобільні телефони є доказами злочину, зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Так, вилучене в ході проведення обшуку 27.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Водночас слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Fly», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з sim-картою НОМЕР_4 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095291; мобільний телефон марки «Redmi Note 12» в корпусі блакитного кольору, у чохлі червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з sim-картою НОМЕР_1 , який було поміщено до спец. пакету НПУ ICR0095293, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1