Провадження № 1-кс/202/8727/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000271 від 22.12.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що досудовим розслідування встановлено, що 21.12.2024 о 18 год 15 хв водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем КІА, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по Полтавському шосе зі сторони м. Дніпра, поблизу кілометрового стовпчику №21, не впоралась з керуванням та допустила виїзд за межі проїзної частини праворуч на узбіччя. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5

21.12.2024 в ході огляду місця події оглянуто автомобіль КІА, д/н НОМЕР_1 , який 22.12.2024 визнано речовим доказом у провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, збереження вилучених предметів, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю накласти арешт на автомобіль КІА, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду клопотання прокурор, власник майна у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.1 ст172 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

У провадженні ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000271 від 22.12.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 21.12.2024 о 18 год 15 хв водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем КІА, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по Полтавському шосе зі сторони м. Дніпра, поблизу кілометрового стовпчику №21, не впоралась з керуванням та допустила виїзд за межі проїзної частини праворуч на узбіччя. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5

22.12.2024 автомобіль КІА, д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Власником автомобілю є ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

Частиною 1 ст.286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, а отже, твердження прокурора під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що автомобіль КІА, д/н НОМЕР_1 , відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000271 від 22.12.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, арешт на автомобіль КІА, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони будь-якій особі його відчуження, розпорядження та використання.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1