Справа № 715/2384/24
Провадження № 1-кп/715/42/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2025 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-
У травні 2024 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, невстановлені органом досудового розслідування особи, організували незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску громадян України, яким на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі території України заборонено, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
За організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні були передати невстановленій органом досудового розслідування особі кошти в сумі до 7000 доларів, після переправлення їх через державний кордон України.
ОСОБА_4 вступив у попередню змову із невстановленою досудовим розслідування особою, та далі діяв за її вказівками.
30.05.2024 року , невстановлена органом досудового розслідування особа попросила ОСОБА_4 , здійснити перевезення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до с. Біла Криниця Чернівецького району, пообіцявши при цьому ОСОБА_4 грошову винагороду.
Для перевезення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачений використовував автомобіль марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 .
30.05.2024 року приблизно о 20 год. ОСОБА_4 на автомобілі марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 , за вказівкою невстановленої органу досудового розслідування особи поїхав зустрічати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в м. Чернівці біля заводу «Кварц» де в подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сіли до автомобіля марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_4 , після чого кожен із них крім ОСОБА_9 , передали грошові кошти в сумі по 100 доларів/євро, останньому для перевезення до лінії Державного кордону, з метою подальшого незаконного перетину поза пункту пропуску.
Далі, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого перебували вищезазначені громадяни призовного віку, біля населеного пункту Черепківці, побачив прикордонний пост по дорозі до с. Біла Криниця. При наближенні до даного поста ОСОБА_4 прийняв рішення розвернутись та поїхати назад до м. Чернівці, з метою уникнення перевірки на даному прикордонному пості. Однак вказані дії ОСОБА_4 були поміченими працівниками прикордонної служби, після чого прикордонні наряди здійснювали заходи з метою зупинки даного автомобіля.
В подальшому в с. Тарашани Чернівецького району, на узбіччі автомобільної дороги М-19 працівниками прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зупинений автомобіль марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , в салоні автомобіля якого перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення через державний кордон України, шляхом сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час його додатково допиту в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. В ході первинного та додаткового допиту повідомив суду, що у нього в оренді був автомобіль «Dacia Logan» на якому він таксував. 30.05.2024 року його знайома ОСОБА_10 попросила його підвезти чотирьох хлопців до від заводу ОСОБА_11 до с. Біла Криниця, та скинула йому геолокацію місця куди підвезти. Вказані хлопці мали йому дати за це 400 доларів США, які він мав віддати ОСОБА_10 , а вона за його послуги мала заплатити йому 1500 гривень. Він приїхав біля ОСОБА_11 в м. Чернівці, забрав чотирьох незнайомих хлопців, вони дали йому по 100 доларів США кожний, і вони поїхали в сторону с. Біла Криниця. Він розумів, що вказані хлопці хотіли незаконно перетнути кордон, а також він усвідомлював, що своїми діями він їм сприяє у цьому. Під час руху хлопці щось запитували за кордон, він їм відповідав з приводу перетину кордону. Після того як на кільці повернули в сторону села то побачив блок пост прикордонників, та з мето уникнення перевірки та відповідальності за свої дії вирішив розвернувся і поїхав в зворотному напрямку. Після чого їх почали наздоганяти, як він потім зрозумів прикордонна служба. Було чути постріли, а тому після с. Тарашани в лісі він зупинився та їх всіх затримали. Вказав, що знайому ОСОБА_10 бачив тільки пару разів, і її прізвище йому невідоме. Вони два рази просила його підвезти людей по місті і один раз цих хлопців до с. Біла Криниця. Вказав, що злочин вчинив, у зв`язку з тим, що необхідні були гроші. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, такого більше не повториться та просив не призначити йому сувору міру покарання.
Крім визнання обвинуваченим своєї провини, його вина у інкримінованому йому кримінальному правопорушення також повністю доведена наданими стороною обвинувачення доказами, а саме показами свідків та письмовими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що він працює на посаді оперуповноваженого в ДПС НОМЕР_2 прикордонного загону. В день затримання обвинуваченого перебував на ділянці в межах пункту пропуску. В цей час отримав дзвінок, що на прикордонному пості на в`їзді в с. Черепківка під`їхав транспортний засіб Дачія, який перед блок постом розвернувся та вдався до втечі. Після чого вони почали переслідування вказаного транспортного засобу з с. Димка до с. Тарашани та при виїзді з даного населеного пункту зупинили вказаний автомобіль. Водій категорично відмовився відчиняти двері, на прохання їх відчинити не реагував, при цьому сказав пасажирам сидіти тихо і не відчиняти двері. Через певний час відкрили двері автомобіля, водієм виявився обвинувачений ОСОБА_4 . На пасажирів склали протоколи про адміністративне правопорушення за спробу незаконного перетину кордону.
Явка свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у судові засідання не була забезпечена стороною обвинувачення, на виклики суду свідки не з`являлися, а постанову про їх привід не було виконано, проте оскільки вказані свідки в ході досудового розслідування були допитані слідчим суддею в порядку ст.225 КПК України, ці їхні покази були досліджені судом.
Так, свідок ОСОБА_8 , в ході допиту слідчим суддею повідомив, що приблизно в 20-тих числах травня 2024 року у нього виник умисел на незаконний перетин кордону. З даного приводу звернувся до знайомого, який вже перетнув кордон, і останній повідомив йому, що йому зателефонують. По месенджеру телеграм йому зателефонував незнайомий який представився ОСОБА_13 та повідомив, що вартість незаконного перетину буде коштувати 7000 Євро, які він має сплатити після перетину кордону, при цьому йому необхідно приїхати в Чернівці де з ним зв`яжуться. 30.05.2024 року він приїхав в Чернівці, йому зателефонували та повідомили, що десь на 7-8 годину вечора йому необхідно бути коло готелю Гранд Рояль. Він прибув на вказане місце, йому передзвонив вже інший номер та повідомив, що зараз приїде машина за ним. Там було ще троє хлопців. Під`їхала машина, вони всі сіли в машину та почали рух. Куди вони їдуть йому не було відомо. Водій з приводу перетину кордону казав, що вони приїдуть потім буде паркан, треба буде перестрибнути і там їх зустрінуть прикордонна служба Румунії. Під час руху вони побачили блок пост, водій почав зупинятися та розвертатись і почав тікати. За ними почали їхати, блимали фарами проте водій не зупинявся. Потім вони почули два постріли і водій сказав, що треба зупинитися. Вказав, що коли сів в машину водій сказав дати йому 50 доларів, що він і зробив.
Свідок ОСОБА_6 , в ході допиту слідчим суддею повідомив, що його знайомий ОСОБА_14 який проживає в США має знайомих, які займаються незаконним перетином кордону. Він зацікавився, потім отримав дзвінок в Ватсап, і йому повідомили, що необхідно приїхати в Чернівці. Приїхавши в Чернівці поселився в готелі Київ, йому передзвонили та сказали чекати. 30 травня 2024 року передзвонив незнайомий номер та сказав на 19:30 прибути в район готелю назву якого він не пам`ятає. При цьому йому повідомили, що його звідти заберуть і водію він має надати 100 доларів США, що він в подальшому і зробив. Приїхавши до даного готелю там були ще троє незнайомих хлопців, і вони всі разом сіли в автомобіль який за ними приїхав. Вказав, що на його думку водій знав про незаконний перетин, оскільки він забрав їх, чотирьох незнайомих людей, які не знали що буде далі і куди їх везуть. По дорозі вони побачили блок пост і водій почав розвертатися та їхати в назад, почав тікати. Їх почали переслідувати. Вказав, що водій сам вирішив тікати вони йому про це не казали. Спочатку водій не ставав, проте проїхавши декілька кілометрів почав говорити, що треба ставати, щоб не було гірше.
Свідок ОСОБА_9 , в ході допиту слідчим суддею повідомив, що приїхав в Чернівці по особистим справам. Взяв таксі та почав розпитувати водія як поїхати до ОСОБА_15 скільки це коштує, питав про блок пости, як їх оминати, проте водій відмочувався. Хотів розвідати чи можливо самотужки незаконно перетнути кордон. Таксист привіз його до квартири, яку він винайняв та повідомив, що по його питаннях спробує щось дізнатися і йому зателефонують. Через певний час йому зателефонували та сказали що треба приїхати коло 19:30 до готелю коло Кварцу. Приїхавши туди там вже чекав автомобіль темно синього кольору, було ще троє хлопців, сіли та поїхали. Водію заплатив 600 гривень.
Свідок ОСОБА_16 , в ході допиту слідчим суддею повідомив, що в Києві познайомився з чоловіком, який запропонував варіант виїхати за кордон, сказав, що треба приїхати в Чернівці. Скільки коштів це буде коштувати не вказав. В Чернівцях він поселився в готель, а на наступний день передзвонив незнайомий номер то повідомив, що це буде сьогодні або завтра. По дорозі з Чернівців він чув, що хтось з хлопців питав водія з приводу перетину кордону і водій казав, що маємо доїхати до точки, а потім треба буде йти прямо, а далі буде паркан. Вважає, що водій був обізнаний про те, що вони мають намір незаконно перетнути кордон.
Вказаними показами свідків достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був обізнаний куди він має привезти вищевказаних осіб, був обізнаний, що вони мають намір незаконно перетнути кордон, надавав їм роз`яснення щодо перетину кордону та отримав за свої послуги грошові кошти.
Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
-повідомленням від 31 Прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення від 30 травня 2024 року, згідно якого військовослужбовцями НОМЕР_2 Прикордонного загону в ході реалізації оперативної інформації було встановлено, що ОСОБА_4 мав на меті незаконно переправити 4-ох осіб через державний кордон України, при цьому у нього виявлено готівкові кошти іноземної валюти, які йому заплатили особи призовного віку як матеріальну вигоду за доставлення їх в прикордоння;
-протоколом огляду місця події від 30.05.2024 року;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 31.05.2024 року, з якого вбачається, що при затриманні ОСОБА_4 у нього були виявлені кошти в іноземній валюті;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2024 року та таблиці ілюстрацій до нього, в ході якого свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_4 , як особу яка сприяла їм у спробі незаконного перетину через державний кордон.
Вказані письмові докази суд вважає належними, допустимими і таким, що доповнюють один одного. Порушення на яких вказував захист, щодо недопустимості протоколу огляду місця події та протоколу затримання особи не тягнуть за собою визнання цих доказів недопустимими.
Суд, вирішуючи питання, що входить до його компетенції, як то: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, діє в рамках пред`явленого обвинувачення.
Втіленням принципу справедливості судового розгляду є покладення тягаря доведення вини на сторону публічного обвинувачення. Суд може тільки надати оцінку тим обставинам, які викладені в обвинувальному акті і пересвідчитись, що вони підтверджуються належними, і допустимими доказами таким чином, щоб переконати навіть незацікавлену сторонню особу в тому, що обвинуваченим був вчинений зазначений злочин.
Оцінюючи склад злочину, суд враховує таке.
Так, безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ч.3 ст332 КК України є - встановлений порядок перетинання державного кордону України.
З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням таких діянь: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України; 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.
Переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його.
Незаконним переправленням через державний кордон України є у випадках, коли особи переправляються через державний кордон України:
1) будь-яким способом поза відповідними пунктами пропуску;
2) у пунктах пропуску, але без відповідних документів;
3) у пунктах пропуску, але за документами, які містять недостовірні відомості про особу;
4) у пунктах пропуску, але без дозволу відповідних органів влади.
Такі дії можуть бути вчинені у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності.
Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється з прямим умислом.
Сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яка полягала у наданні засобів, вказівок, порад щодо незаконного переправлення, а саме в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 за грошові кошти забрав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та повіз їх в сторону кордону, з метою його незаконного переправлення, вказував останнім спосіб перетину кордону (необхідність після прибуття йти прямо, а потім перелізти через паркан), вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб (обвинувачений вказував, що про сприяння у незаконному перетині кордону його попросила малознайома на ім`я ОСОБА_10 ), з корисливих мотивів (отримання від ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 грошових коштів за свої послуги, що обвинувачений підтвердив в судовому засіданні) яке інкримінується обвинуваченому доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків.
Таким чином суд вважає правильним кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 332 КК України, оскільки достеменно встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення, а саме незаконне переправлення через державний кордон України, шляхом сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Доводи захисника щодо відсутності кваліфікуючої ознаки за попередньою змовою групою осіб є необґрунтованим і не знайшли свого підтвердження.
В судовому засіданні сторона обвинувачення просила суд призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
При цьому сторона захисту просила суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 і встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки вчинкам обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, його мотиви скоєння злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, в матеріалах провадження відсутні негативні характеризуючи дані на нього, з його слів проживає з батьком, дідом та бабусею, мати з неповнолітніми сестрами перебуває за кордоном.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає: визнання ним своєї вини, каяття у вчиненому, вчинення злочину вперше.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд, приймає до уваги, що у обвинуваченого наявні ряд обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою вину провину, розкаявся у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
При цьому, суд також враховує, що обвинувачений знаходиться у досить молодому віці має 20 років, майже не бачив розумного, дорослого життя, у зв`язку з цим, не до кінця розуміючи всі суспільно небезпечні наслідки своїх дій, з метою заробити коштів скоїв тяжкий злочин.
Також суд бере до уваги роль обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, яка полягала у перевезенні осіб з одного місця до іншого.
Таким чином, з врахуванням викладеного суд вважає за можливим при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України.
При цьому, враховуючи характер скоєного злочину, його суспільну небезпечність, його наслідки, які в даний момент підривають обороноздатність держави її мобілізаційний потенціал під час повномасштабного військово вторгнення росії на територію України, а тому суд вважає, що в даному випадку відсутні підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання згідно вимог ст.75 КК України і обвинуваченому слід призначити реальну міру покарання у виді позбавлення волі.
Згідно вимог ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, а тому суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 обов`язкове додаткове покарання, яке передбачене в санкції ч.3 ст. 332 КК України, зокрема: позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі корисливі злочини, суд вважає, що йому слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна, за винятком житла, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Враховуючи обрану судом міру покарання, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від відбування покарання, суд вважає за необхідним змінити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави на утримання під вартою.
Процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, за виключенням житла, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді застави, яка обрана ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.07.2024 року, змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, його тримання під вартою з 31.05.2024 року по 03.09.2024 року.
-мобільний телефон марки «Самсунг А13» повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07.06.2024 року;
-автомобілі марки «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_17 скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07.06.2024 року;
-грошові кошти у сумі 145 доларів США та 160 Євро конфіскувати в дохід держави, скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07.06.2024 року.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: