Справа № 128/4534/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, засудженого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2016 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 10.1.02019 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 15 днів; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020 за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність чинному кримінальному закону, у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити, враховуючи вартість викраденого майна на час вчинення злочину, та врахувати відбуте покарання.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, яким за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. За ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020 та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Окрім того, за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Згідно вимог ч. 4 ст. 81 КК України, відповідно до положень ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2016 остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі строком на два роки вісім місяців.

Зазначеними вироками в частині застосування ст. 185 КК України встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення:

за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2016, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, 23.10.2015 на суму 1601,08 грн.;

за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, 22.04.2020 на суму 754,20 грн.;

за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, 08.11.2020 на суму 2200,00 грн., а 13.11.2020 на суму 2974,85 грн..

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», яке вчинене шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2015 становив 1218,00 грн., станом на 01.01.2020 становив 2102,00 грн., станом на 01.01.2022 становив 2481,00, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на 754,20 грн. у 2020 році, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Оскільки відповідно до вироку вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, якими завдано матеріальної шкоди на суму 754,20 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за цим вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини другої статті 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи, незалежно від того відбуває вона покарання, чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України чи виконання вироку відстрочене статтею 536 КПК України). При цьому, законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною другою статті 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Отже судом встановлено, що згідно вироку Жмеринскього міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі 08.11.2020 на суму 2200,00 грн. та 13.11.2020 на суму 2974,85 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020 відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі 22.04.2020 на суму 754,20 грн., що станом на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому, відповідно до ст. 5 КК України, тому суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі частини другої статті 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом 16.10.2020 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020, яке враховано вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області вироком від 18.02.2022, слід вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 роки, без застосування частини першої статті 71 КК України.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» - задовольнити.

На підставі частини другої статті 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині покарання, призначеного Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області вироком від 16.10.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений Жмеринського міськрайонним судом Вінницької області вироком від 18.02.2022 та відбуває покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ч. 1 ст. 70 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки, без застосування частини першої статті 71 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1