Дата документу 21.02.2025
Справа № 334/1432/25
Провадження № 1-кс/334/527/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000357 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.02.2025 приблизно о 14:00 невстановлена особа, таємно, в умовах військового стану, перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 21, яке в цей момент знаходилось поблизу вулиці Зеленій у місті Запоріжжя, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «iphone 6 s model a1688» в корпусі сірого кольору, чим завдала матеріальний збиток ОСОБА_5 .

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що перебуває на обліку у лікаря нарколога через психіатричні розлади, які виникли внаслідок вживання наркотичних речовин, останній раз потерпілий вживав «амфетамін» близько трьох днів тому.

18.02.2025 приблизно о 14:00 потерпілий перебував у маршрутному таксі № 21, прямував від зупинки «Металлургів» у місті Запоріжжя та направився в напрямок Великого Лугу. Далі потерпілий приїхав на кінцеву зупинку вул. Зелена в м. Запоріжжя, не вийшов з маршрутного таксі, адже збирався продовжувати поїздку, водій маршрутного таксі зупинив автомобіль, та почав кричати, вимагати заплатити за проїзд, водій маршрутного таксі підійшов до потерпілого та виштовхував його з автомобіля. Далі на зупинці на вулиці між водієм та потерпілим виник конфлікт та штовханина, було пошкоджене маршрутне таксі, після чого водій сів у маршрутку, а потерпілий пішов з місця. Пройшовши кілька метрів, потерпілий виявив, що в нього відсутній його мобільний телефон «iphone 6 s model a1688».

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 , інспектор СПДН ЗРУП, який пояснив, що 18.02.2025 перебував у наряді по несенню служби на блок-пості «ДніпроГЕС ЗП-05» м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 1. Радіозв`язком отримав орієнтування, про крадіжку та про те, що злочинець пересувається у маршрутному таксі № 21, через деякий час було зупинене маршрутне таксі № 21 автомобіль БАЗ 22154 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , останній пояснив, що на кінцевій зупинки маршруту у ного з невідомим пасажиром виник конфлікт, після чого водій повернувся до маршрутного таксі № 21 та продовжив рух за маршрутом, після чого у автомобілі було виявлено мобільний телефон «iphone 6 s model a1688».

Опитано ОСОБА_7 , який пояснив, що він є водієм маршрутного таксі № 21 БАЗ 22154 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , 18.02.2025 рухався за маршрутом від зупинки «Металургів» до зупинки вул. Зелена в м. Запоріжжя, на маршруті у автомобіль сів невідомий пасажир, який був у неадекватному стані, не сплатив за проїзд, на кінцевій зупинці у ОСОБА_7 виник конфлікт з невідомим пасажиром, який пошкодив двірник маршрутки, після якого останній втік, а водій повернувся до автомобіля та продовжив рух за маршрутом. Через деякий час під час руху за маршрутом, до водія звернулась невідома жінка пасажир, яка повідомила, що у салоні маршрутки виявила мобільний телефон, та передала його водію, який поклав знайдений мобільний телефон на торпеду та продовжив рух маршрутом. Закінчив рух маршрутом по-колу, ОСОБА_7 повернувся на кінцеву зупинку вул. Зелена, де його знову зустрів невідомий йому чоловік, з яким був конфлікт, останній почав питати водія про свій мобільний телефон, на що ОСОБА_7 почав вимагати компенсацію за пошкодження маршрутки, на що невідомий сказав, що у нього немає грошей. ОСОБА_7 сказав, що після закінчення маршруту він знову повернеться та буде вирішувати цей конфлікт. Далі рухаючись маршрутом ОСОБА_7 було зупинено на блок-пості вул. Гребельна, де він повідомив, що мобільний телефон невідомого йому чоловіка знаходиться у нього у маршрутці.

18.02.2025 під час огляду місця події, за участю водія ОСОБА_7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 1 у маршрутному таксі у автомобілі БАЗ 22154 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «iphone 6 s model a1688» який належить ОСОБА_5 , фрагмент двірника з пошкодженнями.

Вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, зберігається у камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Слідчий в судове засідання на з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просять його задовольнити.

Відповідно до ч. 4ст. 107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за такими підставами.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000357 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18.02.2025 приблизно о 14:00 невстановлена особа, таємно, в умовах військового стану, перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 21, яке в цей момент знаходилось поблизу вулиці Зеленій у місті Запоріжжя, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «iphone 6 s model a1688» в корпусі сірого кольору, чим завдала матеріальний збиток ОСОБА_5 .

Вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, зберігається у камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:

Клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 18.02.2025 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 1, у маршрутному таксі № 21 у автомобілі БАЗ 22154 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: мобільний телефон «iphone 6 s model a1688» який належить ОСОБА_5 та фрагмент автомобільного двірника з пошкодженнями.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суддя: ОСОБА_1