Справа № 740/75/25
Провадження № 1-кп/740/207/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 від 17.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ніжина Чернігівської області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, раніше не судимої, працюючої в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях на посаді адміністратора, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 16.11.2024 близько 17 години 30 хвилин, в темний час доби, керувала автомобілем марки «Chevrolet Epica», реєстраційний номер НОМЕР_1 , робоча гальмівна система та система рульового керування якого перебували у технічно справному стані та перевозила на передньому пасажирському місці пасажира ОСОБА_6 . Рухаючись на зазначеному автомобілі по автодорозі Р67 «Чернігів-Прилуки-Пирятин» на 91 кілометрі даної автодороги, між населеними пунктами м. Ніжин та с. Колісники Ніжинського району, в напрямку с. Колісники, зі швидкістю близько 100 км/год, на заокругленні дороги, водій ОСОБА_3 не врахувала дорожню обстановку та не вибрала безпечної швидкості руху керованого нею транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впоралася з керуванням автомобіля і виїхала на праве узбіччя та далі в правий кювет, де автомобіль зіткнувся з придорожнім деревом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме: в області голови у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, забоєм м`яких тканин та простою забійно-рваною (скальпованою) раною волосистої частини голови, в області тулуба у вигляді закритого компресійного багатоуламкового перелому тіла 1-го поперекового хребця та закритих переломів правих поперечних відростків 1-го і 2-го поперекових хребців, в області кінцівок у вигляді закритого перелому верхньої третини тіла правої стегнової кістки зі зміщенням уламків. За ступенем тяжкості вони, як такі, що привели до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді шоку тяжкого ступеня в комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушила вимоги п.12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорювала та показала, що 16.11.2024 близько 17 год 30 хв керуючи автомобілем «Chevrolet Epica», р.н. номер НОМЕР_1 виїхала з м.Ніжина до м. Києва, було морозно та мокро. З нею в автомобілі на передньому пасажирському сидінні перебувала її мати - ОСОБА_6 , обидві були пристебнуті ременями безпеки. Рухалась ближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю близько 90 км/год. Доїжджаючи до повороту на заокругленій частині дороги, в попутному напрямку їхав автомобіль, який засліпив її світлом фар. Вона повернула праворуч та виїхала на праве узбіччя, у подальшому автомобіль в`їхав у дерево. Далі їх обох забрала швидка. Керує автомобілем з 2016 року. Після виписки із лікарні допомагає матері, з якою проживають разом. Всі витрати по лікуванню та реабілітаційні заходи здійснює вона. Відносини між ними не погіршилися, мати з розумінням ставиться та переживає за неї. Лікарі вказують на сприятливий прогноз на одужання матері. Зазначила, що у вчиненому щиро розкаюється, просила не позбавляти її волі та права керування транспортними засобами, оскільки вона доглядає мати, яку потрібно постійно відвозити до лікарні на реабілітаційні заходи. Окрім цього, доглядає і брата матері, до якого їздить у село.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила про проведення судового засідання без її участі, оскільки за станом здоровя не може зявитися до суду. Зазначила, що дочка багато разів просила вибачення у неї та щиро жалкує про вчинене, весь час після ДТП допомогає та доглядає за нею. Просила не застосовувати відносно ОСОБА_3 покарання повязане з позбавленням волі та застосувати ст.75 КК України з мінімальним строком.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілої.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав можливим за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаної особи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченої та кваліфікацію її дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченої, та дослідженням доказів, які характеризують її особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених показань обвинуваченої, які є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, та матеріалів кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, дозволяє суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченої у порушенні нею як водієм правил дорожнього руху, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та характеризується необережною формою вини, фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченої, її вік, наявність міцних соціальних зв`язків, офіційно непрацевлаштована, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, раніше не судима, до адміністративної відповідальності у сфері дорожнього руху не притягувалася, відомості про перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні.

Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує наслідки, що настали, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, а також досудову доповідь органу пробації, згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як низькі, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наведені вище обставин, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованої статті.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України, суд не вбачає.

Водночас, з урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Крім того, в даному конкретному випадку судом враховуються позиція сторони обвинувачення, потерпілої, та те, що застосування ст.75 КК України не забороняється у випадку, якщо існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Також, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченої.

Водночас, санкція ч.2 ст.286 КК України сформульована як кумулятивна, тобто передбачає наявність як основного виду покарання, так і можливість застосування або незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При вирішенні питання про наявність підстав для застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд приймає до уваги, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення остання не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, раніше не притягувалась до відповідальності за порушення ПДР, що позбавлення цього права поставить її сім`ю, зокрема її мати (потерпілу), у несприятливе становище, а також позицію прокурора з цього приводу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що попередження вчинення ОСОБА_3 нових правопорушень на транспорті можливе без застосування до неї додаткового покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Судові витрати за проведення у кримінальному проваджені експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про долю речових доказів, підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.11.2024 арешт на майно підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за залучення експерта в сумі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.11.2024 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Chevrolet Epica», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за Комунальним підприємством Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» та перебував у користуванні ОСОБА_3 - залишити у розпорядженні ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1