УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , адвоката - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с. Вербка Летичівського р-ну Хмельницької обл., громадянина України, одруженого, який працює трактористом за трудовим договором з ТОВ «Єврошок», раніше судимий: -18.12.2007 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст.15, ч.1 ст 115 КК України до 7-ми років позбавлення волі. Згідно Указу Президента України «Про помилування» строк скорочено до 2 років позбавлення волі. Звільнився 15.05.2009 по відбуттю строку покарання; -14.02.2011 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнився 24.06.2015 у зв`язку з заміною покарання на 240год. громадських робіт на підставі ухвали Суворівського районного суду м.Херсона від 16.06.2015, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

На даний час слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 01.01.2025 за №0000002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України (вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст.153 КК України).

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.12.2024 приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст.153 КК України, з метою вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, запросив ОСОБА_7 до свого місця проживання-кімнати АДРЕСА_3 . Далі, в період часу приблизно з 00 годин 00 хвилин по 04 годину 00 хвилин 01.01.2025, знаходячись в приміщенні вищевказаної кімнати, після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_7 , щодо вступу з ним в статеві зносини, при цьому ОСОБА_7 категорично відмовила останньому. ОСОБА_5 , розуміючи можливість опору потерпілої, з метою придушення волі останньої, застосовував до неї фізичне насильство, б`ючи її руками по обличчю, голові та тулубу. ОСОБА_7 , в свою чергу, почала чинити опір діям ОСОБА_5 - дряпати нігтями обличчя останнього. Використовуючи свою фізичну та владну перевагу, ОСОБА_5 для досягнення злочинної мети застосовував до ОСОБА_7 психічне насильство у вигляді погроз, а саме викинути через вікно, а також фізичне насилля щодо останньої. Таким чином, пригнічуючи волю ОСОБА_7 до опору, ОСОБА_5 , діючи навмисно, порушуючи статеву свободу і недоторканність ОСОБА_7 та, не зважаючи на прохання останньої припинити незаконні дії, вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій. Після чого ОСОБА_5 задовольняв свою сексуальну пристрасть, здійснивши дії сексуального характеру, а саме оральне проникнення своїми геніталіями в тіло ОСОБА_7 , без добровільної згоди останньої.

01.01.2025 року фактично о 14.39год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

02.01.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

03.01.2025 т.в.о. заступника начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. При цьому, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із статевою свободою та статевою недоторканістю, відбував покарання реально. Інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив під час дії воєнного стану, є тимчасово переміщеною особою з Херсонської області, не має власного житла в Запорізькій області та усталених соціальних зав`язків. Слідчий вважає, що вказані обставини свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, як ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на те, що він не ґвалтував потерпілу, лише вдарив її, коли побачив, що вона забрала його мобільний телефон. Також пояснив, що є інвалідом 3 групи, працює за договором трактористом в ТОВ «Єврошок», його пенсія становить 2390грн, заробітна плата 10 000грн, у нього взагалі 5-ро дітей, один з них неповнолітній - син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається на бюджеті на лікаря, він допомагає сину. Він одружений, але з дружиною не проживає та не спілкується 14 років. Вона залишила родину та поїхала у Крим. Родичів в м.Запоріжжі він не має. В гуртожитку знімає кімнату. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечив, послався на те, що він не знайомився з матеріалами справи і не бачив доказів вчинення його підзахисним зґвалтування, враховуючи, що останній цей факт заперечує. Виходячи з пояснень підзахисного, поведінка потерпілої сприяла тому, що він її вдарив, оскільки вона хотіла викрасти його телефон. Вважає, що наявні ризики є необґрунтованими. Підозрюваний працює, є інвалідом 3 групи, має житло, має 5-ох дітей, одного з них неповнолітнього. Вважає, що особисте зобов`язання в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_5 до цього кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду предметів, протоколами огляду відеозапису з камер внутрішнього відеоспостереження в будинку АДРЕСА_4 , постановами про визнання речовими доказами.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, яке є тяжким злочином і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із статевою свободою та статевою недоторканістю, відбував покарання реально, наразі підозрюється у вчиненні злочину під час дії воєнного стану, зареєстрований в Херсонській області, але за місцем реєстрації не проживає, тимчасово проживав в м.Запоріжжі в орендованому житлі, власного житла в Запорізькій області та м.Запоріжжі не має. Доказів наявності у підозрюваного усталених соціальних зв`язків, неповнолітніх дітей та інших утриманців, стабільних джерел доходу, стан здоров`я під час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Вказані обставини в сукупності свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, дані про його особу, відсутність відомостей про майновий стан, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, ризик продовження протиправної поведінки.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які є достатньо високими.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування домашнього арешту чи особистого зобов`язання є безпідставними та спростовуються вищевикладеними обставинами.

Слідчий суддя вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , сукупність вищевказаних обставин однозначно свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, який повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання - 01.01.2025.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості із застосуванням до потерпілої фізичного та психологічного насильства, слідчий суддя вважає необхідним не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст.2,176-178,183,184,194,196,197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, тобто до 28 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

03.01.2025