Справа № 446/2851/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.11.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сілець, Кам`янка-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, оператора відділення бойового управління радіотехнічної батареї 5404 зенітно ракетного дивізіону С-300 ПТ військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, діючи всупереч вимогам «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 №622 з подальшими змінами, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 №576 та «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХІІ, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений органом досудового розслідування та судом час незаконно придбав 120 патронів калібру 5.45х39 до автомата системи Калашникова АК-74 та його модифікацій АКС-74, АКС-74У і ручних кулеметів РПК-74, які є боєприпасами до військової вогнепальної зброї, після чого, які він незаконно зберігав та 18.11.2024 незаконно переносив вказані патрони до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції на проїзні частині автодороги сполученням с. Сілець с. Тартаків Добротвірської ОТГ Шептицького району Львівської області.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та носив бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто винив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що перебуваючи у зоні проведення бойових дій в м. Курськ знайшов патрони, які поклав до себе у військовий рюкзак, в якому знаходились його особисті речі. Зазначені предмети привіз додому, в подальшому вони були виявлені працівниками поліції. Зрозумів, що незаконно зберіг у себе без відповідного дозволу зазначені предмети. На даний час усвідомив, що чинив в супереч вимогам закону. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає.

Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази є належними, достовірними, допустимими, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку і не протирічить одне одному. Від цього суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце.

Дії ОСОБА_4 , які полягають у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, тому він підлягає покаранню за вчинення вказаного злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення його, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше, як вбачається з довідки про притягнення до кримінальної відповідальності не судимий, те що він перебуває на військовій службі, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, вину у вчиненому визнав повністю.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за ч 1 ст. 263 КК України та призначити таке у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Разом з тим враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який є військовослужбовцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину у вчиненому визнав, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку 1 (один) рік. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України та ст.ст. 14, 163 КВК України, контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 слід покласти на командира військової частини за місцем служби засудженого.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2387,70 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави у відповідності до ч. 2 ст.124 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 - скасувати.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органну з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України та ст.ст. 14, 163 КВК України, контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 здійснює командир військової частини за місцем служби засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2387, 70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень, сімдесят копійок).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 - скасувати.

Речові докази:

-110 патронів калібру 5.45x39 та 10 гільз патрону калібру 5.45x39 передати на потреби Збройних Сил України;

-відеозапис 0000000__0002 ємкістю 350 Мб, які скопійовані на оптичний лазерний диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1