Справа № 199/2682/25
ВИРОК

іменем України

(на підставі угоди про визнання винуватості)

01 квітня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000154 від 17.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого офіційно, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, без місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 10.03.2020 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; звільнений 06.10.2023 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ,

В С Т А Н О В И В:

Суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 , будучи судимий за злочин проти власності, повторно вчинив злочин проти власності.

Так, 17 лютого 2025 року приблизно о 16:20 годині ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого У наказом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаного з проникненням у житло, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає раніше йому знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, тобто 17 лютого 2024 року приблизно о 16:30 годині, по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переплигнувши через паркан території вищевказаного домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію домоволодіння, після чого потрапив в середину будинку, де мешкає гр. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про її похилий вік, незадовільний стан здоров`я, почав погрожувати останній застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого та наказав останній, зняти сережки із металу жовтого кольору. В цей час потерпіла ОСОБА_6 , сприймаючи погрози ОСОБА_4 , як реальні та побоюючись за своє життя, зняла сережки, після чого ОСОБА_4 , відкрито викрав вказане чуже майно - золоті сережки, 585 (14К), вагою 2,77 г., вартістю 7461,60 гривень, які поклав в кишеню вдягненою на ньому куртки.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

28.02.2025 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України та 01.04.2025 року між прокурором і обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості останнім.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч. 4 ст. 186 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Без застосування спеціальної конфіскації.

В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті.

Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, проник у житло потерпілої, де у неї з погрозами викрав золоті сережки.

Потерпіла ОСОБА_6 не прибула у підготовче судове засідання.

Прокурор просив суд долучити заяву потерпілої про надання нею згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Також, потерпіла повідомила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Суду також ОСОБА_4 показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відноситься до умисних тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він повністю розуміє та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Обставини які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає, відповідно до п. 1 та 6 ч. 1 ст. 67 КК України, вчинення злочину обвинуваченим повторно, оскільки останній судимий за ч. 1 ст. 263 КК України, та вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 щиро кається, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готовий нести кримінальну відповідальність, характеризується в цілому задовільно, потерпіла претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки їй повернути викрадено майно, не перебуває під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, відсутні відносно нього інші кримінальні провадження, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів як останнім так іншими особами.

Спеціальну конфіскацію не застосувати.

До набрання вироку законної силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 18.02.2025 року

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 витрати:

- на користь держави у загальному розмірі 3183 грн. 60 коп, які пов`язані з залученням експерта Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України та складанням висновку експерта від 25.02.2025 року № СЕ-19/113-25/1371-Д;

- на користь експерта ОСОБА_7 у загальному розмірі 424 гри. 08 коп. та складанням висновку експерта від 25.02.2025 року № 521.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 468-476, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 01 квітня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000154 від 17.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 квітня 2025 року покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

До набрання вироку законної силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 18.02.2025 року.

Без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази:

- золоті сережки повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- два DVD- диска: з камери відеоспостереження ломбарду та відеозаписом слідчого експерименту - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 витрати:

- на користь держави у загальному розмірі 3183 грн. 60 коп, які пов`язані з залученням експерта Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України та складанням висновку експерта від 25.02.2025 року № СЕ-19/113-25/1371-Д;

- на користь експерта ОСОБА_7 у загальному розмірі 424 гри. 08 коп. та складанням висновку експерта від 25.02.2025 року № 521.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення, а потерпілій, яка не брала участь у підготовчому судовому засіданні, копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

01.04.2025