Справа № 642/7609/24
Провадження №1-кп/642/188/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000389 від 10.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 01.12.2005 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 2 роки, 20.09.2007 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 11.05.2010 на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк покарання 1 рік З місяці 4 дні, 18.02.2013 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., 04.10.2013 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 24.09.2020 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 02.06.2021 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185,ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 09.11.2021 за переглядом вироку Харківським апеляційним судом вважається засудженим за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнений 11.03.2024 на підставі відбуття строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, останній раз засуджений 02.06.2021 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 09.11.2021 за переглядом вироку Харківським апеляційним судом вважається засудженим за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнений 11.03.2024 на підставі відбуття строку покарання, будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану по всій території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив в умовах воєнного стану нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.10.2024 приблизно о 23-00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_5 , яка є власником вказаного домоволодіння, відсутня за вказаною адресою та тривалий час знаходиться за кордоном, маючи злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, розташованого за вищевказаною адресою, без дозволу власника, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканність житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи, що вхід на територію домоволодіння обмежений від доступу сторонніх осіб, а його дії носять незаконний, протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим для сторонніх осіб, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, пошкодив паркан, через який переліз на територію вказаного домоволодіння, після чого, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 підійшов до вікна спальної кімнати зі зворотної сторони будинку, розбив скло цеглиною та переліз через розбите скло у вікні у середину будинку, тим самим незаконно проник до житла ОСОБА_5 , після чого його незаконні дії були зупинені працівниками поліції.

Крім того, 12.10.2024, в нічний час, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_5 та маючи заздалегідь злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, після чого, підійшов до вікна спальної кімнати зі зворотної сторони будинку, та шляхом віджиму монтировкою металевої захисної пластини на вікні, переліз через вікно у середину будинку, проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед ТМ «author» моделі «a-matrix 26», вартість якого згідно висновку судового експерта №4919/24 від 24.10.2024 становить 4249,00 грн., пилосос ТМ «Samsung» 1300w model VC-5853, вартість якого становить 1480,80 грн., мультиварку ТМ «VITEK» VT-4213GY, вартість становить 906,50 грн., фен для волосся ТМ «ARTEM PREMIER super turbo 3000», вартість якого становить 1268,85 грн., магнітофон «ТАХІ» TX-2032VCD, вартість якого становить 599,20 грн., міксер ТМ «Essential» «EUROLUX» model: EL1451, вартість якого становить 770,00 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, сховавши їх у мішок, який взяв із собою.

Виконавши усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 покинув домоволодіння, звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9 274,35 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінальних правопорушень (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та їх правову кваліфікацію не оспорює.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав показання, аналогічні викладеним, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та не оспорював фактичні обставини, місце та час вчинення, про які зазначено в обвинувальних актах. Розкаюється у вчиненому, вибачився за свої вчинки у потерпілої, просив суд його суворо не карати, при призначенні йому покарання застосувати положення ст.ст. 69 КК України так як співпрацював зі слідством та розкаявся, висловив жаль щодо скоєного.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, суд, вислухавши думку прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч.3 ст.349КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи;

- ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 02.06.2021 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 09.11.2021 за переглядом вироку Харківським апеляційним судом вважається засудженим за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнений 11.03.2024 на підставі відбуття строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, згідно довідки КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 18.10.2024 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, відповідно довідки КНП «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» ХМР від 23.10.2024 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не звертався, тяжких захворювань чи інвалідності не має, не працює офіційно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку немає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до п. 1 ч.1 ст.66 КК України є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, застосувати ч.1 ст.70, 72 КК України та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, якіє багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих таобтяжуючих покарання обставин (статті 66,67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які зі ст. 12 КК України є проступком та тяжким умисним злочином, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, та які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, тавідсутність обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире розкаяння, попросив вибачення у потерпілої в судовому засіданні, а також то1 факт, що потерпілій повернуто викрадене в повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробування у відповідності до вимог ст.75 КК України та призначення покарання з врахуванням ст.69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю для цього передумов, а застосування таких положень Закону буде явно несправедливим через м`якість покарання, так як виходячи зі змісту ст.75 КК України, її положення застосовуються лише в тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави для висновку про можливість досягти мети заходу примусу без його відбування. Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі за правилами передбаченими у частині першій цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 19.11.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою з 19.11.2024.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне врахувати це в своєму рішенні, тобто у строк відбування покарання, призначеного за цим вироком, зарахувати ОСОБА_7 строк перебування під вартою з дня фактичного затримання - 19.11.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає доцільним запобіжний захід, застосований до обвинуваченого - тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/32104-Д в розмірі 3786,40 грн., судово-товарознавчої експертизи №4919/24 від 24.10.2024 в розмірі 460,00 грн., судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/32680-Д від 04.11.2024 в розмірі 3 183,60 грн.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.10.2024 по справі №642/6638/24, (провадження 1-кс/642/3790/24) накладено арешт на речові докази по справі. У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищезазначене майно.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100,124,370,371,373,374,376,392 - 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобтоз 19.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену судову дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/121-24/32104-Д в від 31.10.2024 розмірі 3 786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість грн., 40 коп.) грн..

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену судову товарознавчу експертизу №4919/24 від 24.10.2024 в розмірі 460 (чотириста шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену судову дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/121-24/32680-Д від 04.11.2024 в розмірі 3 183,60 (три тисячі сто вісімдесят три грн., 60 коп.) грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.10.2024 по справі № 642/6638/24, провадження № 1-кс/642/3790/24 на речові докази по справі - після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по справі:

- металева монтировка, чайник ТМ «PETERHOF» з нержавіючої сталі сріблястого кольору з ручкою чорного кольору, з печатними написами «Stainless steel capsule induction bottom»; фен для волосся чорного кольору з двома вставками червоного кольору з написами білого кольору «ARTEM» та «PREMIER super turbo 3000», на кабелі на рукоятці намотана ізолента чорного кольору; магнітофон «TAXI» TX-2032VCD чорного кольору з динаміками, кнопками та дисплеєм білого кольору, має пошкоджену (зламану) антену; пилосос ТМ «Samsung» 1300w, model VC-5853, серійний номер 81АХ701517Н, чорного кольору з ручкою та кнопкою для випуску дроту білого кольору, зі шлангом та агрегатною головкою сірого кольору; мультиварка ТМ «VITEK» VT-4213GY, серій номер 0813670, білого кольору, з кришкою чорного кольору; міксер білого кольору з написами «Essential» «EUROLUX» model: EL1451; кишеньковий персональний комп`ютер ТМ «palmОne» lifedrive, з серійним номером PVG0U5A5V538 сірого кольору зі стилусом сірого кольору, який знаходиться в чорному шкіряному чохлі на магніті з лейблом сірого кольору «LifeDrive»; прикраси ялинкові у вигляді шариків різних форм та кольорів, ялинкових шишок, фігурок Діда Мороза та Снігурочки, гірлянди синього кольору; мішок білого кольору; папка для особистих речей, шкіряна, чорного кольору, в якій блокнот з аркушами жовтого кольору, велосипед білого кольору з візерунком у вигляді рожевих та сірих смуг, на рамі мається напис чорного кольору «a-matrix», «author», «26», «13.5"» та білого кольору «You are the one», сідло чорного кольору з рожевими вставками з написом білого кольору «Intenzо», вилка червоного кольору з написом сіро-чорного кольору «RSTCAPA», тормозна система чорного кольору з написом білого кольору «Tektro», «RevoShift», багажник для сумки чорного кольору, які перебувають у камері зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- DVD-R диск сірого кольору з написом на ліцьовій стороні «ARTEX», зі зворотньої сторони диск сріблястого кольору, поверхня якого переливається веселкою, без будь-яких пояснювальних написів на поверхні та 2 відеозаписи, на яких зафіксовано події від 10.10.2024 та 12.10.2024 за адресою: м.Харків, в`їзд Шестопарківський, які зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001558 від 13.10.2024, після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск «VERBATIM», 4.7 gb 16*120 min, на якому зафіксовано події від 10.10.2024 за адресою: м.Харків, в`їзд Шестопарк, 16 (відеозапис export-xkep4.mp4), який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000389 від 10.10.2024, після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск «VERBATIM», 4.7 gb 16*120 min, на якому зафіксовано події від 10.10.2024 за адресою: м.Харків, в`їзд Шестопарк, 16 (відеозапис export-w7p8w.mp4), який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000389 від 10.10.2024, після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- цеглина білого кольору, яку поміщено до сейф-пакету білого кольору № PSP 4380807 з пояснювальним текстом та підписами всіх учасників слідчої дії, яка перебуває в камері зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили - знищити;

- 2 сліди низу підошви взуття, які відкопійовані на 7 відрізків прозорої липкої стрічки (скотч), які поміщено до паперового конверту білого кольору з пояснювальним текстом та підписами всіх учасників слідчої дії, які перебувають в камері зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили - знищити;

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1