Справа № 397/370/25
н/п : 1-кп/397/122/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого- судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Комсомольськ Полтавської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , раніше судима, у вчиненні кримінального правопорушення внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.01.2025 № 0000001, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До початку підготовчого судового засідання прокурор надав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також не визначати альтернативний захід у виді застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити обвинуваченій запобіжний захід - тримання під вартою з підстав викладених у клопотанні.

Обвинувачена та її захисник заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченої.

03.01.2025 року ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком на 60 календарних днів до 01.03.2025.

25.02.2025 ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області продовжено підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2025.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 25.03.2025ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин з мірою покарання до 15 років позбавлення волі.

При оцінці ризику переховування від правосуддя поряд з іншими обставинами може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від правосуддя. Крім того, обвинувачена може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду за межі території України у законний спосіб.

Однак ризик втечі обвинуваченої не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Суд бере до уваги, що обвинуваченане працює, позбавлена батьківських прав стосовно трьох неповнолітніх дітей, причиною того було систематичне вживання алкоголю, не виконання батьківських обов`язків та аморальна поведінка. Зазначені обставини в сукупності не дають підстав стверджути про наявність у ОСОБА_6 достатньо міцних соціальних зв`язків. Відтак, зазначене свідчить на користь високої ймовірністі переховування її від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, стосовно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. На день розгляду клопотання прокурора судовий розгляд не розпочато, свідки не допитані. Обвинувачення ОСОБА_6 ґрунтується на показаннях свідків, які є сусідами та односельчанами останньої, а тому є вагомі підстави вважати, що у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачена може здійснювати незаконний вплив на свідків, які не допитувались судом, для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризику вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, які прокурор обґрунтовує тим, що вона не має постійного заробітку, а отже схильна до вчинення злочинів проти власності (крадіжка, шахрайство, тощо), при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Стороною захисту не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків існування яких встановлено судом. Відтак і доводи обвинуваченої та її захисника щодо необхідності застосування більш м`якого виду запобіжного заходу спростовуються зазначеними вище обставинами.

Таким чином на даний час існує об`єктивна потреба у подальшому продовженні дії стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що зумовлюється вказаними вище ризиком і відсутністю даних, що свідчили б про їх зникнення.

Отже, зважаючи на викладені обставини та з урахуванням даних про особу обвинуваченої, приймаючи до уваги те, що строк застосування запобіжного заходу спливає, суд з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також задля запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд зауважує, що у справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає реальну небезпеку можливості її ухилення від правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177-178,183,314,315, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 травня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Повний текст ухвали складено 31.03. 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1