Справа № 645/2570/25
Провадження № 1-кс/645/512/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ківшарівка, Куп`янський район, Харківської область, громадянина України, із середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2025 близько 14 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 256, відкрито заволодів мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому зник з місця пригоди, чим спричинив заявнику матеріальну шкоду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2025 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходився за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 256 (ринок «Масельського»), де побачив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , у якого при собі був мобільний телефон «Redmi 10A» 4/64 GB.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, - мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, в умовах воєнного стану, та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, виражених у порушенні суспільних відносин у сфері власності, бажаючи їх настання, оцінивши обстановку, що склалася сприятливо для вчинення правопорушення, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та попросив скористатись мобільним телефоном останнього для здійснення телефонного дзвінка. Після того як потерпілий ОСОБА_7 , надав йому мобільний телефон, ОСОБА_5 почав повільно відходити від ОСОБА_7 , а згодом побіг в напрямку виходу з ринку. На вимоги потерпілого ОСОБА_7 , який намагався наздогнати ОСОБА_5 , повернути телефон, ОСОБА_5 , не реагував, втікши з місця скоєння злочину, та отримавши змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, згідно із даними товарного чеку інтернет-магазину AVIC.UA, в сумі 4350 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також слідчий вказав, що 17.04.2025 о 15 год. 45 хв. за адресою: м. Харків, вул. Біблика буд. 13 ОСОБА_5 затримано працівниками поліції у порядку ст. 208 КПК України.

18.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального Кодексу України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а саме:

- 17.04.2025 в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, в період часу з 17.30 до 18.30 проведено особистий обшук, в ході якого в останнього у правій кишені спортивних штанів виявлено та вилучено мобільний телефон в корпусі чорного кольору, «Xiaomi-Redmi 10-A» 4/64 GB, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету ICR0048293. (потерпілий ОСОБА_7 в ході допиту зазначив, що саме цим телефоном, який належить йому, ОСОБА_5 відкрито заволодів).

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- 17.04.2025 в період часу з 17.32 до 18.00, потерпілий ОСОБА_7 в ході пред`явлення йому осіб для впізнання за фотознімками впізнав ОСОБА_5 , який відкрито заволодів його мобільним телефоном.

- 17.04.2025 в період часу з 18.45 до 19.00 допитано свідка ОСОБА_8 , який зазначив що бачив як ОСОБА_5 17.04.2025 близько 14 год. 00 хв. взяв мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з проханням зробити телефонний дзвінок, після чого побіг із зазначеним телефоном в напрямку виходу з ринка.

- 17.04.2025 в період часу з 19.05 до 19.10 свідкові ОСОБА_8 пред`явлено осіб для впізнання за фотознімками, серед яких він впізнав гр. ОСОБА_5 , який відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого та побіг в напрямку виходу з ринка.

- 17.04.2025 в період часу з 19.15 до 19.30 допитано свідка ОСОБА_9 , яка зазначила що бачила як ОСОБА_5 17.04.2025 близько 14 год. 00 хв. взяв мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 з проханням зробити телефонний дзвінок, після чого побіг із зазначеним телефоном в напрямку виходу з ринка.

- 17.04.2025 в період часу з 19.35 до 19.45 свідкові ОСОБА_10 пред`явлено осіб для впізнання за фотознімками, серед яких вона впізнала ОСОБА_5 , який відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого та побіг в напрямку виходу з ринка.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, вказуючи на те, що підозрюваний,усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), може залишити та змінити своє фактичне місце проживання, оскільки ОСОБА_5 не має в місті Харкові постійного місця проживання, зареєстрований у місті Куп`янськ Харківської області, територія якого є територією активних бойових дій; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , так як обізнаний про його місце мешкання, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які є його знайомими, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних осіб фізично та психологічно з метою зміни ними свідчень (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, джерела доходу для забезпечення життєвих потреб не має, стійких соціальних зв`язків, які б забезпечували ОСОБА_5 адаптацію та нормальне існування у суспільстві не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, зокрема будучи неповнолітнім, має схильність до вчинення таких правопорушень, може продовжити протиправну діяльність, бо попередні вчинені ним кримінальні правопорушення залишаються на теперішній час без покарання (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий зазначив, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває зведене кримінальне провадження №0000327 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, рішення по справі не прийнято, відносно ОСОБА_5 винесено ухвалу Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 05.04.2023 щодо дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внаслідок неявки ОСОБА_5 в судові засідання; 20.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000029 відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України направлено до Київського районного суду м. Харкова, рішення по справі не прийнято

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри, відомості про особу ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрання більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 запобігти вищезазначеним (ризикам) можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначила, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, визнав повідомлену підозру, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 має матір, цивільну дружину та малолітню дитину цивільної дружини, працює неофіційно, є внутрішньо переміщеною особою, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнає свою провину і має бажання проходити військову службу.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000572 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, внесені до ЄРДР 17.04.2023 за фактом того, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.04.2025 близько 14 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 256, відкрито заволодів мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому зник з місця пригоди, чим спричинив заявнику матеріальну шкоду.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.04.2025 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 17.04.2025 року о 15 год. 45 хв.).

18.04.2025 року о 14 год. 16 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 18.04.2025 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк якого на даний час продовжено.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться у заяві та поясненнях ОСОБА_7 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту потерпілого від 17.04.2025; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться у протоколі допиту свідка від 17.04.2025; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту свідка від 17.04.2025;даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 17.04.2025.

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальні правопорушення.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , оскільки він не має офіційного місця роботи та офіційного джерела доходу.

Втім, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, за його неконкретизованості, слідчий суддя вважає недоведеним.

Крім того, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від семи до десяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який не одружений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних осіб не має, із середньою освітою,офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела отримання доходів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Встановлені слідчим суддею дані щодо особи підозрюваного свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.4 ст.186 КК України, є злочином проти власності, який вчинений під час дії воєнного стану, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн. (3028,00 гривень х 50 = 151 400,00 грн.).

При визначені розміру застави слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідчий суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 17.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят ) днів - до 15 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень нуль копійок), яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 15.06.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1