Справа № 283/743/25
Провадження №1-кс/283/187/2025
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000098, -

встановив:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 подав до слідчого судді клопотання, погоджене з прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв?язку з його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що 24.02.2022 року строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан. Указом Президента України від 29.10.2024 року №740/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 року строком на 90 діб, тобто до 09.05.2025 року.

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, останній раз вироком Малинського районного суду від 01.02.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць, звільнений, на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 20.01.2025 року на підставі Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

28.03.2025 року у період часу з 18 годин 50 хвилин по 18 годин 52 хвилини у м. Малині Коростенського району Житомирської області ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, зайшов у приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», що розташоване по вул. Грушевського 9/2.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативного наслідку, переконавшись та вважаючи, що його дії залишаються непоміченими, взяв з торгових полиць наступні товарно-матеріальні цінності:

- 11 шт. шоколаду «Світоч Авторський, класичний» 85 г, вартістю 49,17 грн. за 1 шт., на суму 540,87 грн;

- напій кавовий «Якобз, Капучино лісовий горіх, какао» 500 г, вартістю 207,5 грн;

- каву розчинну гранульовану «Fort Classic» 60 г, вартістю, 53,33 грн;

- 10 шт. десерту молочного «Royal Lubart, з кокосом» 80 г, вартістю 18,33 грн. за 1 шт., на суму 183,3 грн;

- 5 шт. десерту молочного «Royal Lubart, з арахісом» 80 г, вартістю 18, 33 грн. за 1 шт., на суму 91,65 грн;

- 2 шт. печива «Roshen. До кави зі смаком пряженого молока»», 185 г, вартістю 16,67 грн, за 1 шт., на суму 33,34 грн., які заховав до своєї сумки, яку приніс з собою.

В подальшому ОСОБА_5 направився до виходу із магазину. Коли він проходив повз касову зону, його дії були помічені працівниками магазину, які попросили його зупинитись. Однак ОСОБА_5 , ігноруючи їх вимоги, вийшов з магазину та почав тікати, заволодівши таким чином майном магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 1109 гривень 99 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Також слідчий зазначив, що враховуючі неодноразові судимості підозрюваного та тяжкість можливого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор і слідчий клопотання підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили по суті клопотання. Вважають за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя погоджується з існуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Подальше встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та наявності вини в ньому обвинувачення буде здійснюватися в ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на розмір передбаченого покарання; чи можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на неодноразове засудження підозрюваного за злочини проти власності.

Крім цього слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, оскільки він вже 12 разів засуджувався за вчинення злочинів і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

За таких обставин застосовує до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням досліджених обставин слідчий суддя визначає зазставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.

Одночасно слідчий суддя зобов`язує підозрюваного у разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язки а саме: прибувати до слідчого під час досудового розслідування, не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали обчислювати з 01.04.2025 року по 30.05.2025 року.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим кодексом у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-Прибувати за кожною вимогою до суду;

-Прибувати до слідчого під час досудового розслідування для проведення слідчих дій;

-Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Повідомити під розпис ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1