Справа № 675/298/25
Провадження № 1-кп/675/63/2025
У Х В А Л А

"18" квітня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальні провадження №№ 0000082, 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, раніше судимого:

- 23 травня 2002 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. З ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 23 грудня 2010 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі;

- 25 вересня 2019 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 01 листопада 2024 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходяться кримінальні провадження №№ 0000082, 0000101 по обвинувинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року кримінальні провадження об`єднані в одне провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 квітня 2025 року включно.

До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не завершений судовий розгляд.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просять визначити обрати у якості запобіжного заходу домашній арешт.

Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст.199 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви", № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Із матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів та має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.

На думку суду, суворість можливого покарання у випадку доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, водночас усі дані про особу ОСОБА_4 не спростовують висновків про існування такого ризику.

У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, а тому існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню.

Зазначені вище обставини, у своїй сукупності переконують суд, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Суд вважає, що ризики, які стали підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, продовжують існувати, а тому строк тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів.

Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризику можливого ухилення від суду, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів з можливістю вресення застави розміром 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Хмельницькому слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто до 16 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу розміром 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту (с. Путринці, Шепетівський район, Хмельницька область), в якому він проживає, без суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на ньогообов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та направити для виконання в Хмельницький слідчий ізолятор.

Ухвала підлягає негайному виконанню після їїоголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику слідчого ізолятора, вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1