Провадження №1-кс/523/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_6 про передачу майна на відповідальне зберігання та скасування арешту майна, за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року, в рамках кримінального провадження №0000289 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України.

10.09.2024, у період часу з 10:05 по 11:51 годину, на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті проведення обшуку домоволодіння за вищезазначеною адресою, було виявлено та вилучено: грошові кошти, мобільний телефон з сім-картою, та системний блок.

24.09.2024 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (слідчий суддя ОСОБА_1 ), було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0000289 від 14.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушення передбаченого ч.3 ст.361 КК України, та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами на речі вилучені 10.09.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) 17 банкнот номіналом 1000 гривень із номерами ВТ7375883, БН6341938, БА9939532, АС4986007, ЮЛ0531219, БЛ5719520, БК3910673, АК7519544, АН6385327, АУ4778905, АА5365422, АЄ3799543, АТ5906020, БН5576223, АУ7106117, АР7528599, АВ4665677, 20 банкнот номіналом 100 доларів США із номерами PD13994803D, PG03469531C, PK25783571B, MB94229378Q, MB40701766M, PL53253667I, PB23462987J, PF17725339C, LL14199064A, PG26132140B, PE96258036C, PF74180147P, PF28412673G, MB58782417Q, PE58812144D, MB94229377Q, PL04143838C, які упаковано до сейф-пакету PSP1090804;

2) мобільний телефон марки «Iphone 11Pro» в корпусі сірого кольору, із пошкодженою задньою кришкою, із сім-карткою оператора «Лайф-селл», який упаковано до сейф-пакету PSP1090860;

3) системний блок персонального комп`ютера марки «Gamemax», який упаковано до полімерного пакету та опечатано пластиковою стяжкою №В433310.

Вилучені речі були оглянуті слідчим, жодні з вилучених речей не мають відношення до зазначеного злочину та не містять у собі інформації що має значення до кримінального провадження. До теперішнього часу з даним предметами ніяких слідчих дій не проводиться.

Вилучені грошові кошти, є майно сім`ї, які відкладались на навчання, та не є особистими грошовими коштами ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали вимоги клопотання, просили його задовольнити та скасувати арешт грошових коштів, а також повернути майно для користування.

Прокурор та слідчий заперечували проти повернення та скасування арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика ЄСПЛ, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до ЄСПЛ забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді накладений арешт на вищезазначене майно, що унеможливлює його відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_6 , в рамках досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження №0000289 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України підлягає задоволенню, на підставі того, що на зазначене у клопотанні майно не може бути накладено арешт, оскільки підозру у кримінальному проваджені не пред`явлено жодній особі, ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу у вищевказаному кримінальному провадженні та вилучене в нього майно є його особистим.

Керуючись ст.ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_6 про передачу майна на відповідальне зберігання та скасування арешту майна, за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року, в рамках кримінального провадження №0000289 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України, задовольнити.

Передати на відповідальне зберігання та користування ОСОБА_6 наступне майно:

1) мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» в корпусі сірого кольору, із пошкодженою задньою кришкою, із сім-карткою оператора «Лайф-селл», який упаковано до сейф-пакету PSP1090860;

2) системний блок персонального комп`ютера марки «Gamemax», який упаковано до полімерного пакету та опечатано пластиковою стяжкою №В433310.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.09.2024, на 17 банкнот номіналом 1000 гривень із номерами ВТ7375883, БН6341938, БА9939532, АС4986007, ЮЛ0531219, БЛ5719520, БК3910673, АК7519544, АН6385327, АУ4778905, АА5365422, АЄ3799543, АТ5906020, БН5576223, АУ7106117, АР7528599, АВ4665677, 20 банкнот номіналом 100 доларів США із номерами PD13994803D, PG03469531C, PK25783571B, MB94229378Q, MB40701766M, PL53253667I, PB23462987J, PF17725339C, LL14199064A, PG26132140B, PE96258036C, PF74180147P, PF28412673G, MB58782417Q, PE58812144D, MB94229377Q, PL04143838C, які упаковано до сейф-пакету PSP1090804.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1