Справа № 638/234/25
Провадження № 1-кс/638/108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 07.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що в проваджені СД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 07.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2025 о 10 год. 28 хв. до чергової частини Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час відпрацювання виклику за даною адресою жінка повідомила, що її співмешкнець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має при собі таблетки білого кольору, схожі на наркотичні.

06.01.2025 на підставі ст. 615 КПК України за участі понятих осіб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , з письмового дозволу користувача приміщення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду ОСОБА_4 добровільно надав для огляду прозорий файл формату А4, в якому знаходились 22 пігулки білого кольору, зі слів останнього метадон, який в подальшому дізнавачем вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф-пакету №: PSP1264035; також в ході огляду останній добровільно видав балон «Терен-16» та «Терен-4м» який було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф-пакету №: PSP1264037, та 3 патрони з пошкодженим капсулем 9мм. P.A.K. GFS які було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф-пакету №: PSP 1264038, 9 патронів 9мм. P.A.K. GFS які було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф-пакету №: PSP1264036. Вказані речі згідно пояснень ОСОБА_4 , належать йому, документи (чек, квитанція) відсутні.

Постановою дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 від 07.01.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000010 від 07.01.2025.

Прокурором зазначено, що майно, яке вилучене у ході огляду місця події від 06.01.2025 за участю гр. ОСОБА_4 в подальшому може бути використано, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речових доказів у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву про слухання справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені пожежне сміття та коробка із сірниками з нашарування кіптяви, вказані прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.

Крім того, слід зазначити щодо вимог прокурора у клопотанні про визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, що це питання вирішується слідчим, дізнавачем або прокурором відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовльнити клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном 06.01.2025 в ході огляду місця події майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: балон «Терен-16», «Терен-4м», 3 патрони з пошкодженим капсулем 9 мм. P.A.K. GFS та 9 патронів 9 мм. P.A.K, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, дізнавачем або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1