Єдиний унікальний номер: 379/99/25
Провадження № 1-кс/379/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, військовослужбовця за контрактом, командира відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Таращанського районного суду від 03.03.2021 року за ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024 на підставі ст.81-1 КК України умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 29 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Щодо клопотання.

1.1. 24.01.2025 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що солдата ОСОБА_6 , призваного військовослужбовця за контрактом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.09.2024 № 271 призначено на посаду командира відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обіймаючи посаду командира відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Встановлено, що відповідно до статті 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено обороноздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N , і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року №293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_6 , у вересні 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Водяне, у траві знайшов гранату іноземного виробництва «М67» з підривачем, корпус гранати «РГН», підривач «УЗД», гранату «Ф1», які ОСОБА_6 вирішив привласнити забрати без передбаченого законом з метою подальшого носіння та зберігання, чим вчинив незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_6 , придбавши без передбаченого законом дозволу вищевказані боєприпаси, не отримавши у встановленому порядку визначеному законом дозволу на носіння, перевезення та зберігання, перевіз вказані бойові припаси та вибуховий пристрій за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати до 23.01.2025.

23.01.2025, у період часу з 06 год. 52 хв. по 11 год. 21 хв., під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: гранату іноземного виробництва «М67» маркування на корпусі: «GRENADE, HAND, DELAY M67 COHPB DAZ21 C022-014» з підривачем на якому зазначені маркування: «FUZE M213 NAH 20M039-004», корпус гранати «РГН» з маркуванням: «РГН 254-42-89», підривач «УДЗ» з маркуванням: «УДЗ Ы-3-89», гранату «Ф1», розряджену на корпус та підривач, з частковим написом: «107..», які ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав..

23.01.2025 о 11:53 год., ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня о 17:20 год. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обґрунтовуються доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження.

2. Щодо пояснень.

2.1. Під час розгляду клопотання слідчий та прокурор пояснили, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтоване долученими до нього доказами. Вважають, що в разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить вагомість доказів по кримінальному провадженню, тяжкість кримінального правопорушення за яке передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років; відсутність постійного місця роботи; те що безпосередні свідки події побоюються підозрюваного; будучи особою раніше судимою, умовно-достроково звільненою судом, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою злочинну діяльність та знову підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину.

Також слідчий та прокурор, наголосили, що лише виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Просили задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

2.2. Допитаний при розгляді клопотання ОСОБА_6 щодо підозри у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення пояснив, що він визнає події які зазначені в підозрі. Він вже дав відповідні свідчення. Не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та призначення йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.3. Адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання, зважуючи на позицію підозрюваного, покладався на розсуд суду.

3. Щодо провадження.

3.1. Відповідно до положень ст.214 КПК України 16.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

3.2. 23.01.2025 о 11:53 год., ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

3.3. 23.01.2025 року о 17:20 год., ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному проваджені №0000019 від 16.01.2025 року.

4. Щодо обґрунтованої підозри.

4.1. Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 15.01.2025 до його домоволодіння прийшов ОСОБА_6 з яким розпивали алкогольні напої. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив йому та ОСОБА_8 , що привіз з зони бойових дій гранати, які сховав в себе за місцем проживання (а.п.17-19);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повідомила, що 15.01.2025 до неї в гості прийшов ОСОБА_6 з яким розпивали алкогольні напої. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив їй та ОСОБА_7 , що привіз з зони бойових дій гранати, які сховав в себе за місцем проживання (а.п. 20-22);

- протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 та де було вилучено бойові припаси (а.п. 23-27);

- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.п.33-37);

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 23.01.2025 (а.п. 41-45);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 23.01.2025 де він визнав обставини вчинення ним кримінального правопорушення (а.п. 38-40);

4.2. На час розгляду клопотання дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

5. Щодо підозрюваного.

5.1. При дослідженні особи (соціальні зв`язки) встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Біла Церква, Київської області, громадянин України, з неповною вищою освітою, військовослужбовець за контрактом, командир відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий: вироком Таращанського районного суду від 03.03.2021 року за ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України до покарання у вигляді 5 (п?ять) років позбавлення волі; на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024 на підставі ст.81-1 КК України умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 29 днів.

6. Щодо норм права.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

6.2. Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

6.3. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

6.4. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

6.5. Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

6.6. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

6.7. Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

6.8. Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

7. Щодо мотивів.

7.1. Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, слідчий суддя вважає, що необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід, як то передбачено ч.1 ст.177 КПК України. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу необхідно з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання що загрожує підозрюваному, оскільки йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, те що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.;

2) незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони проживають в одному селі, вони його побоюються оскільки надали свідчення на підставі яких ОСОБА_6 було викрито, а тому він може схилити їх через погрози, або вмовляння до зміни показань на свою користь.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України будучи особою, умовно-достроково звільненою судом, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою злочинну діяльність та знову підозрюється у вчиненні і тяжкого умисного злочину.

7.2. Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність зазначених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у п.7.1.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України вказані обставини є підставою для застосування запобіжного заходу.

7.3. Крім того, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що стороною обвинувачення надано докази, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що передбачено ч.1 ст.194 КПК України.

7.4. Слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначений у клопотанні, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у п.7.1, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України є виключним випадком застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

7.5. Відповідно до вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/06 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

7.6. Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не відноситься до осіб, визначених ч.2 ст.183 КПК України, щодо яких не може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

7.7. Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , його майновий стан, стан здоров`я, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

7.8. Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

7.9. При цьому, враховуючі конкретні обставини по справі, слідчий суддя вважає за необхідне обрати запобіжний захід на строк 60 діб.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 на строк 60 діб задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 11 год. 53 хв. 23 січня 2025 року.

Строк дії ухвали до 23 березня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за , обов`язково зазначити: суму застави, назву суду, який виніс ухвалу, номер ухвали, ПІБ особи, за яку вносять грошові кошти, ПІБ платника. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та (або) суду;

- не відлучатися із с. Лука, Білоцерківського району, Київської області, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу виконати негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1