У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/770/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.т194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до двох місяців, а саме: до 30 грудня 2024 року, включно.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , обов`язків, передбачених КПК України, 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки: - прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; - повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби). - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий в особливо важливих справах 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області капітан юстиції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, у кримінальному провадженні № 0001001, відомості про яке 30.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання слідчий вказував та те, що в сукупності ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме закінченому замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчинених організованою групою а також у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених організованою групою.

Також зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Як випливає з матеріалів кримінального провадження, проведеними слідчими (розшуковими) та негласними слідчими (розшуковими) діями не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Слідчий суддя врахував ту обставину, що ймовірно вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення у сфері проти основ національної безпеки України та проти власності має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі, в тому числі під час дії воєнного стану. Вказані обставини, на думку слідчого судді, переконливо свідчать, що що продовжують існувати ризик, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим слідчий суддя зазначив, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, не підтверджено.

Крім того, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважав, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі сто п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн.), відповідно становить 454200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вказує на те, що вказана ухвала слідчого судді є протиправною та підлягає скасуванню. Зазначає, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 454200 грн. є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України, та є взагалі непомірно великою. Звертає увагу, що судом не взято до уваги підстави, які достатні і необхідні для зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, наявність обставин, які з позитивного боку характеризують підозрюваного ОСОБА_7 та свідчать про його міцні соціальні зв`язки, а саме: ОСОБА_7 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_10 , якій згідно консультаційного висновку спеціаліста від 28.08.2024 має хронічну хворобу атопічний дерматит стадія загострення та потребує щоденних постійних медичних процедур. Просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_7 має хронічне захворювання спайкова хвороба з порушенням моторно-евакуаторної функції (3 стадії). Хронічна часткова кишкова непрохідність. 24.08.2022 згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 , сімейним лікарем було рекомендовано проходження МСЄК для вирішення питання про отримання групи інвалідності за хронічним захворюванням. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 , постійно скаржиться сильні болі в животі та загальну слабкість, неодноразово під час приступів болю, звертався до адміністрації ДУ «Закарпатська УВП № 9» з проханням викликати карету швидкої медичної допомоги, але кожний раз адміністрації ДУ «Закарпатська УВП № 9» відмовляла йому в цьому, на чисельні скарги підозрюваного ОСОБА_7 на стан здоров`я адміністрації ДУ «Закарпатська УВП № 9» не реагує. Вказує, що в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з непомірною заставою.

Просить суд, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді із непомірною заставою, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги», або зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працюючих осіб відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а також те, що у розгляді апеляційної скарги приймає участь адвокат ОСОБА_6 , який не заперечував про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування - Управлінням СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

09.08.2024 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.08.2024 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.194, ч.1 ст.114-1 КК України, а саме закінченому замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчинених організованою групою а також у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених організованою групою.

10.08.2024 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

30.09.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчинених організованою групою а також у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених організованою групою.

03.10.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою без права внесення застави до 09.11.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0001001 від 30.07.2024 до шести місяців, а саме до 10.02.2025.

Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , органом досудового розслідування зібрано ряд доказів, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідні копії зібраних органом досудового розслідування доказів містяться в матеріалах клопотання.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останнього є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Колегія суддів обґрунтованим визнає висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, з метою дачі, зміни показань на його користь, а також те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Указаний висновок ґрунтується на наданих слідчому судді доказах та узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, є не доведеними, відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження.

При цьому слідчий суддя врахував, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, не підтверджено.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2024, якою строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою продовжено до 09.11.2024 та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочинів у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

В апеляційній скарзі не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, зокрема, що судом не взято до уваги підстави, які достатні і необхідні для зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, зокрема обставини, які з позитивного боку характеризують підозрюваного ОСОБА_7 та свідчать про його міцні соціальні зв`язки, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги захисника про визначення непомірного розміру застави, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Також, згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя під час її постановлення врахував обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також надання стороною захисту доказів сталих соціальних зв`язків підозрюваного, його поведінку під час досудового розслідування, перерахування 100000 грн. на потреби ЗСУ, наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивні характеризуючі дані особи за місцем роботи та проживання, визначив заставу як альтернативний запобіжний захід, який на думку апеляційного суду її розмір є виправданим.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_7 .

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено.

Апеляційним суд бере до уваги аргументи, які наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі, проте в даному конкретному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, задоволенню не підлягають.

З урахуванням конкретних обставин та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року, якою продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 грудня 2024 року включно з визначенням розміру застави, залишити бе змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді