Справа № 482/23/25
Номер провадження 1-кп/482/117/2025
ВИРОК

Іменем України

20 березня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 28.06.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, студенту 2 курсу Миколаївського НАУ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

22.07.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ТСЦ №4843 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 з відкритою категорією «В».

В подальшому 20.09.2024 року ОСОБА_6 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння та поблизу домоволодіння №180 по вул. Центральна в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області був зупинений працівниками поліції, чим порушив п. 2.9. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 28.11.2024 року Новоодеським районним судом визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Після цього ОСОБА_6 в листопаді 2024 року (точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, вирішив придбати у незаконний спосіб посвідчення водія через мережу Інтернет, у раніше невідомої особи, анкетних даних якого в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим.

Для цього, діючи з прямим умислом, направленим на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання в особистих цілях, уникаючи проходження встановленої законодавством процедури отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, узгодив виготовлення водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та надав свої паспорті дані, свій фотознімок, зразок свого підпису, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія, які були використано під час виготовлення водійського посвідчення, яке, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року повинного видаватися та посвідчуватися в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, тобто установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його подальшого використання в особистих цілях.

В подальшому, в середині грудня 2024 року, точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області отримав у відділенні «Нової Пошти» підроблене посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 від 30.11.2024 року на право керування транспортним засобом з категорією «В» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане «ТСЦ 8041» за яке сплатив грошову винагороду у розмірі 11 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в жодному із Територіальних сервісних центрах МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання завідомо підробленого документа, залишив дане посвідчення водія в себе для підтвердження права керувати транспортними засобами.

За таких обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою.

В подальшому, 22.12.2024 року приблизно о 18 год. 09 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2107» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В», видане 30.11.2024 ТСЦ 8041 видане з серією та номером НОМЕР_3 , рухаючись на перехресті вулиці Репіна та вул. Центральна в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений інспектором СРПП ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 .

На законну вимогу поліцейського про надання документу на право керування транспортним засобом, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія серії, номер НОМЕР_3 видане 30.11.2024 на його ім`я, є завідомо підробленим, оскільки ОСОБА_6 , вказаний документ отримав без проходження відповідної процедури отримання посвідчення водія, що передбачає обов`язкове проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС України, в порядку передбаченому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, пред`явив працівнику патрульної поліції, чим використав в обґрунтування правомірності керування транспортним засобом, відповідний підроблений документ, а саме посвідчення водія, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений у невідповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно був позбавлений судом права керування транспортними засобами строком 1 рік, у зв`язку з чим у листопаді 2024 року вирішив придбати посвідчення водія через мережу Інтернет, для цього надав невідомій особі свої паспорті дані, свій фотознімок, зразок свого підпису, та в подальшому, в середині грудня 2024 року, отримав у відділенні «Нової Пошти» в м. Нова Одеса підроблене посвідчення водія на своє ім`я, сплативши за нього грошову винагороду у розмірі 11 000 гривень. В подальшому 22.12.2024 рокубув зупинений працівниками поліції, яким пред`явив підроблене посвідчення водія. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину та призначаючи покарання обмежитись штрафом.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю доведена. Просив суд призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій статтей обвинувачення, а саме: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358КК України штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначивши остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також просив долю речових доказів вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме підроблене посвідчення водія знищити та стягнути з обвинуваченого судові витрати.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступках та кваліфікує його дії:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає право, з метою використання його іншою особою;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який є студентом, раніше не судимим, його позитивну характеристику, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , видане 30.11.2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на право керування транспортним засобом з категорією «В», яке упаковано до спеціального пакету WAR 1120627 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження, знищити.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/115-24/23966-ДД від 27.12.2024 року в сумі 2387 грн. 70 коп., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_6 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Речовий доказ, а саме посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , видане 30.11.2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на право керування транспортним засобом з категорією «В», яке упаковано до спеціального пакету WAR 1120627 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави вартість проведеної судової технічної експертизи документів №СЕ-19/115-24/23966-ДД від 27.12.2024 року в сумі 2387,70 (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 70 копійок) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1