490/1442/25 06.03.2025
н/п 1-кс/490/1168/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1442/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут, Березнегуватського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог п.7, 8, 15, 16 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, п. 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, п. 1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», ст. 178 Цивільного кодексу України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 01.03.2025, попередньо узгодивши умови продажу бойових припасів та зброї, призначивши зустріч ОСОБА_7 , (особисті дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), зустрівся з останнім за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, в межах м. Снігурівка на автодорозі Т1508 у напрямку м. Березнегувате, Миколаївської області, куди ОСОБА_4 , прибув на автомобілі «Volkswagen Passat B5» синього кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , а ОСОБА_7 , в свою чергу, діючи під контролем працівників поліції, прибув у якості покупця на власному автомобілі.

Так, в ході зустрічі 01.03.2025 перебуваючи в межах м. Снігурівка Баштанського району, Миколаївської області на автодорозі Т1508 у напрямку м. Березнегувате, Миколаївська область, ОСОБА_4 , збув без передбаченого законом дозволу раніше придбані ним за невстановлених обставин бойові припаси, а саме: корпус ручної гранати типу Ф-1, підривач типу УЗРГМ-2, набої у кількості 30 одиниць 5,45 мм. та вогнепальну зброю у вигляді автомату АК-74, отримавши від ОСОБА_7 , раніше обумовлену винагороду у вигляді грошових коштів у сумі 45000 гривень, в якості оплати за придбані боєприпаси.

В той же день ОСОБА_7 , добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбані за вищевказаних обставин у ОСОБА_4 , предмети.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

01.03.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 02.03.2025 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст. 12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, ані офіційного, ані тимчасового місця роботи останній не має, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались ним від незаконного збуту бойових припасів та вогнепальної зброї, крім того на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення осіб та місць придбання бойових припасів, а також їх зберігання, у зв`язку з чим перебуваючи на волі підозрюваний може вжити заходи щодо знищення або схову інших бойових припасів, місця зберігання яких на даний час встановлюється, може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , які на даний час встановлюються органом досудового розслідування, крім того перебуваючи на свободі підозрюваний зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування про хід досудового розслідування, разом з тим в ході досудового розслідування задокументовано факт придбання, зберігання та збуту ОСОБА_4 , бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а його незаконна діяльність була припинена лише діям правоохоронних органів, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили про застосування менш тяжкого запобіжного заходу, пославшись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується даними: протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 27.02.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 26.02.2025; протоколів обшуків від 01.03.2025; протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України від 01.03.2025.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимий, проте не працевлаштований, не має легальних джерел доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, здійснював продаж бойових припасів з корисливих мотивів, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання правоохоронних органів, шляхом затримання останнього, особисто знайомий зі свідком ОСОБА_7 та обізнаний про місце проживання останнього, крім того на даний час досудове розслідування триває та не встановлено та не допитано всіх свідків щодо обставин вказаного кримінального правопорушення, а також проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення осіб та місць придбання бойових припасів, а також їх зберігання, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування, зазначеного у клопотанні ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик у клопотанні формально зазначений та необґрунтований, доказів існування вказаного ризику слідчому судді не надано.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Факт наявності у підозрюваного на утриманні двох малолітніх дітей та постійного місця проживання, з урахуванням вищенаведених обставин, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором у судовому засіданні. Вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід, на непов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, виходячи з обставин, викладених у підозрі, особи підозрюваного, який винуватість свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, не заперечує, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності визначення підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. з огляду на особу підозрюваного, його матеріальний сатн, розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 29 квітня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 121 120 гривень, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 29 квітня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1