Справа № 145/1201/24
Провадження №11-сс/801/980/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 року у кримінальному провадженні № 0000126 від 23.06.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голичинці Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого фахівцем відділу імпорту ТОВ « НП Глобал», раніше не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90810 (дев`яносто тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок, покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначено до 08 лютого 2025 року включно.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що 22 червня 2024 року близько 21:30 години водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Wolkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Забужжя у смт. Тиврові, в напрямку с. Довгополівка, в районі буд. № 2, наближаючись до повороту, не врахував дорожню обстановку, а саме: наявність заокруглення дороги ліворуч по напрямку його руху, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого втратив змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини праворуч та подальшого його перекидання.

Внаслідок ДТП пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2024 № 2039 ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2.5 о/оо).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17.10.2024 № 50, за своїм характером, отримані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді сполучена травма тіла, ВЧМТ, забій головного мозку, пневмоцефалія, перелом кісток склепіння та основи черепа, садно лівої щічної ділянки, гемотимпаніум зліва, закрита травма грудної клітки, переломи 1-4 ребер справа та 3, 4 зліва, забій обох легень, перелом лівої ключиці в с/3 зі зміщенням, перелом поперчених відростків 1, 2 поперекових хребців зліва, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення належить до тяжких тілесних ушкоджень. Сполучена травма тіла у ОСОБА_9 виникла внаслідок дії тупого твердого предмета (предметів), можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди 22.06.2024.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/102-24/14858-ІТ від 06.08.2024:

- «У цій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля «Wolkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху»;

- «У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Wolkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду, виконавши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху»;

- «У діях водія автомобіля «Wolkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди».

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення ОСОБА_7 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме із спричиненням ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Захисник апеляційну скаргу мотивує відсутністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та наявністю обставин, які свідчать про можливість не застосовувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави, а саме те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні злочину з необережності, активно сприяє слідству, повністю визнає свою вину та кається, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, проживає разом з дружиною та малолітнім сином, які перебувають на його утриманні, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, застосування запобіжного заходу у вигляді застави ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки сума застави є доволі великою в порівнянні з доходом підозрюваного, який самостійно забезпечує себе і всі потреби своєї сім`ї, власного житла сім`я не має, а тому вимушено наймає квартиру.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, № №0000126 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2024 року за ч. 2 ст. 286-1 КК України ОСОБА_7 04.12.2024 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 286-1 КК України.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді застави суд першої інстанції врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який вперше вчинив кримінальне правопорушення, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, постійно з`являвся на виклики до поліції, одружений, має на утриманні дитину, офіційно працевлаштований в м.Києві, примирився із потерпілим, відшкодував йому завдану шкоду, потерпілий жодних претензій до підозрюваного не має і мати не буде, про що подав відповідну заяву та визначив заставу підозрюваному у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 810 (дев`яносто тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок, оскільки на думку суду внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків

З висновками суду першої інстанції щодо застосування запобіжного заходу у виді застави погоджується суд апеляційної інстанці.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ,суд апеляційної інстанції не вбачає підстав з урахуванням особи ОСОБА_7 , обставин кримінального правопорушення, наявності ризиків передбачених, ст. 177 КПК України для застосувння запобіжного заходу у виді особистого зобов`язнання, яке на думку суду апеляційної інстанції не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те,що відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням практики ЄСПЛ, положень ч.4 ст. 182 КПК України, майнового стану підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, де проживає разом із дружиною ОСОБА_10 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштований ТОВ «НП ГЛОБАЛ» на посаді фахівця відділу імпорту, винаймає житло, утримує дружину, дитину, згідно характеристики директора ТОВ «НП ГЛОБАЛ» від 04.12.2024 року характеризується позитивно, також те, що потерпілий ОСОБА_9 згідно розписки від 05.12.2024 року жодних претензій до підозрюваного немає, ставлення до кримінального правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_7 підозрюється, те, що він співпрацює з органами досудового розслідування, вину визнає, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для зменшення застави.

На думку колегії суддів, застава в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. буде справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Зазначене є підставою для скасування рішення слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Частково задоволити апеляційну скаргу захисника.

Скасувати ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 року.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 08 лютого 2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4