Справа № 359/3327/25
Провадження № 1-в/359/215/2025
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі з технічною фіксацією у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, а саме пробаційний нагляд. Клопотання обґрунтовано тим, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесенні зміни, а тому він має право на заміну невідбутої частини покарання оскільки набрав чинності Закон № 3342-ІХ від 28.03.2024. З метою гуманізації пенітенціарної системи та розширення можливостей для виправлення особи без ізоляції від суспільства у систему кримінальних покарань введено новий вид основного покарання пробаційний нагляд. Натомість покарання у виді позбавлення волі скасовується. Враховуючи вищезазначене просив суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого необхідно застосувати більш м`яке покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений має не стабільну лінію поведінки. Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення.

Ознайомившись із позицією учасників судового засідання, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно з ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.02.2002 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За змістом даної норми заміна покарання на більш м`яке покарання є правом, а не обов`язком суду.

28.03.2024 набув чинності Закон України № 3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань».

Вказаним законом введено новий вид покарання, а саме: ст. 59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Для застосування такої заміни, згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Бориспільська виправна колонії №119».

ОСОБА_5 засуджений 10.03.2023 вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженого починається 10.04.2023, закінчення 01.05.2026.

Таким чином, перед засудженим ОСОБА_5 відкрито пільгу щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення), під час відбування покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставив, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані про особу засудженого, та те, що його поведінка та ставлення до праці не є стабільною, він лише стає на шлях виправлення, і пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст. 61, 82 КК України та керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1