Справа №212/9582/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334 від 10.09.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Костянтинівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений судом час та місце, однак не пізніше 17:57 години 09.09.2024 року знайшов предмет схожий на корпус ручної гранати М-67 з предметом схожим на корпус запалу типу М-213, після чого розуміючи, що дані предмети являються вибуховою речовиною та вибуховими пристроєм, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, залишив їх собі, перенісши дані предмети до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , таким чином незаконно придбав, став незаконно їх зберігати та переносити.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, взяв з квартири, адрес якої вказаний вище, предмет схожий на корпус ручної гранати М-67 з предметом схожим на корпус запалу типу М-213 та вийшов на вулицю, де на відстані 10 метрів від будинку № 41 А по мкрн. 5-й Зарічний Покровського району міста Кривого Рогу був зупинений працівником поліціі.

З метою перевірки причетності ОСОБА_3 до незаконного носіння, придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, слідчим 09.09.2024 року, в період часу з 19:48 години до 20:11 години, був проведений огляд місця події на відстані 10 метрів від будинку № 41 по мкрн5-Зарічний Покровського району міста Кривого Рогу, в ході проведення якого, було виявлено та в подальшому вилучено предмет схожий на корпус ручної гранати М-67, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/36867-ВТХ від 12.09.2024 року є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати М67 (виробництва США), промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху), а також у ОСОБА_3 був виявлений та в подальшому вилучений предмет схожий на корпус запалу типу М-213, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/36866-ВТХ від 13.09.2024 року є запалом М213 (виробництва США) до ручної гранати М67, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху).

Отже, ОСОБА_3 в порушення вимог законодавства, незаконно придбав, зберігав та переносив при собі без передбаченого законом дозволу вибухові речовини та вибухові пристрої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах він дійсно знайшов гранати в Херсонські області, які взяв собі та почав зберігати. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та призначити мінімальне покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою вину в скоєнні кримінального правопорушення та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжкого злочину, обвинувачений на обліку та нагляду у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, не працює, за місцем служби характеризується добре, одружений, на утриманні дітей не має, інвалідом не являється.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи висновки органу пробації про середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а також можливість виправлення обвинуваченого без реального позбавлення волі, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд при обранні обвинуваченому виду та міри покарання враховує матеріали, що його характеризують, відношення обвинуваченого до вчиненого та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Крім того, відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують, № 930 від 12.09.2024 надані на дослідження експерту предмети знищені. Вибухонебезпечних залишків не виявлено (а. к. п. 20, 28).

Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати за проведення експертизи зброї стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 слід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування обвинуваченого під вартою з 24 вересня 2024 року по 19 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 24 вересня 2024 року по 19 грудня 2024 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід особисте зобов`язання строком до набрання вироком законної сили.

Покласти на обвинуваченого обов`язок не відлучатися без дозволу суду за межі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведення експертиз у загальному розмірі 3029,12 гривень (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1