печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024,-

В С Т А Н О В И В :

14.04.2025 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.

Скарга мотивована тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

Процесуальне керівництво у справі здійснюється Офісом Генерального прокурора.

26 серпня 2024 року о 02 год. 09 хв. на АДРЕСА_1 ОСОБА_6 було затримано старшим слідчим ГСУ СБ України ОСОБА_4 як підозрюваного. В той же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

27 серпня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 жовтня 2024 року без визначення розміру застави. Після винесення ухвали слідчим суддею ОСОБА_6 з Шевченківського районного суду було доставлено до Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, де він утримується до теперішнього часу.

06 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено на 60 днів до 04 травня 2025 року включно.

Захисник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечували, посилаючись на наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, а тому просили відмовити у задоволенні такої скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи захисника, заперечення слідчого та прокурора, слідчий суддя приходить наступного висновку.

У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі - інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України.

Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 3 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Пунктом 18 ч. 1 ст. З КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Оскільки підозрюваний утримується у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а саме за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3-а, слідчий суддя вказаного суду уповноважений на розгляд такої скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок попереднього ув`язнення урегульований положеннями ЗУ від 30 червня 1993 року № 3352-ХІІ «Про попереднє ув`язнення», частина 3 статті 1 якого визначає, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ від 30 червня 1993 року № 3352-ХІІ «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

У відповідності до п. 1 глави 4 (Правила поведінки в СІЗО ув`язнених і засуджених) розділу І «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року № 1769/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2019 року за № 633/33604 (зі змінами та доповненнями), ув`язнені і засуджені особи мають право, зокрема, зустрічатися з родичами та іншими особами.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 04 березня 2010 року у справі «Шалімов проти України» (заява № 20808/02) зазначено, що під час попереднього ув`язнення дозвіл на побачення з родичами може бути наданий слідчим або суддею, але ці положення не визначають з достатньою чіткістю межі та спосіб здійснення дискреційних повноважень, наданих органам державної влади щодо обмеження спілкування осіб, що тримаються під вартою, з їхніми сім`ями. Так, положення ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» не вимагають від цих органів будь-якого обґрунтування їхніх дискреційних рішень та навіть ухвалення будь-яких формальних рішень, які можна було б оскаржити, а отже, вони не містять будь-яких гарантій від свавілля та зловживань. У вказаній справі суддя просто зазначив, що заявнику буде дозволено побачення з його родичами після розгляду судом справи по суті, без будь-яких пояснень, чому дозвіл на такі побачення не може бути надано раніше. Суд зазначив, що за цих обставин не можна стверджувати, що втручання в право заявника на повагу до його сімейного життя було здійснено «згідно із законом», як того вимагає пункт 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, у цьому випадку мало місце порушення статті 8 Конвенції (пункти 88 - 91).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для частково задоволення скарги у порядку ст. 206 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000658 від 20.07.2024 та не приймає доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки такі ризики невілюються в силу наявності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_6 .

А тому, вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Служби безпеки України надати підозрюваному ОСОБА_6 дозвіл на побачення з дружиною ОСОБА_7 та дітьми, відповідно до норм передбачених Законом України «Про попереднє ув`язнення».

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Служби безпеки України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024 та уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024, надати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину рф, уродженцю м. Махачкала, 2 (два) побачення щомісячно з його дітьми - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 разом з їх матір`ю - ОСОБА_7 .

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1