Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/49/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000421, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах, на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Березино Криничанського району Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, який не працює, з середньою освітою, не має місця реєстрації, проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений, останній раз:

25.04.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто з 05 липня 2022 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, період перебування його під вартою з 10 серпня 2021 року по 17 травня 2022 року, з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, не одружений, який не працює, з неповною середньою освітою, не має місця реєстрації, проживає по АДРЕСА_2 , неодноразово засуджений, останній раз:

25.04.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі, -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто з 05 липня 2022 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання, період перебування його під вартою з 10 серпня 2021 року по 17 травня 2022 року, з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , визнано винуватими та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з проникненням до іншого сховища.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , зазначає, що під час затримання та огляду місця події до ОСОБА_7 застосовувалось фізичне насильство з боку працівників поліції. Слідчі дії було зафіксовано на відеокамеру. Внаслідок цього, ОСОБА_7 звернувся до Державного бюро розслідувань України з заявою про притягнення працівників поліції до кримінальної відповідальності. В ході проведення досудового слідства слідчим ДБР України було встановлено, що у слідчого поліції згорів комп`ютер, на якому зберігався вищезазначений відеозапис. Тому факт неправомірних дій з боку працівників поліції підтвердження не знайшов.

З метою з`ясування зазначених обставин 30.12.2024 апеляційним судом було направлено запит директору Державного бюро розслідувань (надалі ДБР).

Згідно відповіді на вказаний запит від 09.01.2025 за підписом заступника керівника відділу Головного слідчого управління ОСОБА_12 , встановлено, що станом на 08.01.2025 відповідно до даних системи електронного документообігу центрального апарату ДБР заяви (повідомлення) ОСОБА_7 про вчинення кримінального провадження працівниками поліції серед зареєстрованих вхідних документів не значиться.

В судовому засіданні 29.01.2025 обвинувачений ОСОБА_7 усно заявив про застосування відносно нього працівниками поліції фізичного впливу та нанесення йому тілесних ушкоджень, тобто застосування відносно нього недозволених методів слідства. Пояснював, що тілесні ушкодження були зафіксовані.

Заслухавши учасників судового розгляду колегія суддів приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що відсутність проведення належної перевірки шляхом офіційного розслідування заяви ОСОБА_7 про застосування відносно нього недозволених методів слідства, суперечитиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях у контексті положень ст. 3 Конвенції неодноразово наголошував на необхідності проведення ефективного офіційного розслідування скарг особи про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що нездійснення належної перевірки заяви щодо незаконних методів слідства свідчить про незабезпечення реалізації конкретного права особи як процесуальної гарантії справедливого судового розгляду.

При цьому колегія суддів виходить з того, що обов`язок слідчого або прокурора не вимагає попередньої оцінки ними заяви на предмет наявності в діях вказаної заявником особи ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що узгоджується з імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає за необхідне вказану ухвалу направити до Територіального управління ДБР розташованого у місті Миколаєві для виконання вимог ч.1 ст. 214 КПК України, для забезпечення перевірки доводів апеляційної скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування відносно нього недозволених методів під час проведення слідства та дізнання у кримінальному провадженні № 0000421, шляхом офіційного розслідування.

Керуючись ст. ст. 36, 214, 404, 418, 439 КПК України -

ПОСТАНОВИЛА:

Направити копію апеляційної скарги захисника та копію даної ухвали до Територіального управління ДБР розташованого у місті Миколаєві для перевірки доводів захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього незаконних методів слідства та виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Про результати перевірки та прийняті процесуальні рішення негайно повідомити Кропивницький апеляційний суд не пізніше 15 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника Кіровоградської обласної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4