№ 207/6048/23
№ 1-кп/207/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000021 відносно ОСОБА_8 за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 13.03.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_4 та ТОВ «ДНЕПР БУС» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 92234 грн. 56 коп., з яких1224 грн.56 коп. матеріальна шкода та 100 грн. за отримання банківської виписки, 91000 грн. вартість виготовлення та встановлення пам`ятника загиблої. Також стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ «ДНЕПР БУС» моральної шкоди в розмірі 250000 грн. 00 коп. і клопотання про арешт на майно ОСОБА_4 (ЄДРПОУ невідомий) та ТОВ «ДНЕПР БУС» ().

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 та ТОВ «ДНЕПР БУС».

Обвинувачений та його захисник вважали недоцільним накладення арешту.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен серед іншого враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частинами 6, 7 ст. 170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Суд вважає необхідним накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в частині накладення арешту на майно ТОВ «ДНЕПР БУС» відмовити, оскільки питання стягнення шкоди з власника транспортного засобу вирішується виключно у разі визнання особи винуватою.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення цивільного позову, суд дійшов до висновку про необхідність та доцільність до набрання судовим рішенням законної сили накласти арешт на належне обвинуваченому на праві власності нерухоме майно, оскільки заявлені вимоги за цивільним позовом є співмірними вірогідній вартості майна, а відтак клопотання потерпілої про арешт майна підлягає задоволенню в частині накладення арешту на майно.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 7, 170, 172, 173, 175 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині накладення арешту на майно ТОВ «ДНЕПР БУС» відмовити.

Ухвала дійсна до вирішення питання про скасування арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1