Справа № 159/7926/24 Провадження №11-сс/802/150/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року (ЄРДР №0001627),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, вказуючи на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2024 року поліцейський роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_9 та інспектор роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_10 , заступили на патрулювання на територію зони оперативного реагування, зокрема- м. Ковель Ковельського району Волинської області у складі екіпажу «Цунамі 0201» на службовому автомобілі. В подальшому, близько 14 год. 20 хв., під час несення служби та патрулювання ними був помічений транспортний засіб марки «LEEP» сірого кольору, який рухався в районі перехрестя вулиць Брестська та Модеста Левицького в м. Ковель з порушенням правил дорожнього руху. Працівниками поліції було увімкнуто проблискові світлові сигнали синього та червоного кольорів, що слугувало законною вимогою водію вказаного транспортного засобу негайно зупинити автомобіль, яким він рухався, що останній і зробив. Після цього поліцейський ОСОБА_10 вийшла зі службового автомобіля, підійшла до водія, пояснила причину зупинки та почала з ним спілкуватись. Поліцейський ОСОБА_9 також вийшов зі службового автомобіля, залишивши ключі в замку запалювання та став позаду поліцейської ОСОБА_10 , в кількох кроках попереду від службового автомобіля. В цей час ОСОБА_7 , проходячи неподалік, скориставшись тим, що поліцейський ОСОБА_9 спостерігає за діями напарниці та не стежить за службовим автомобілем, умисно підійшов до транспортного засобу та забрав із замка запалювання ключі від даного автомобіля та пішов далі. Побачивши вказаний факт, випадковий перехожий, особу якого на даний час не встановлено досудовим розслідуванням, повідомив про це поліцейським та поліцейські ОСОБА_9 і ОСОБА_10 почали наздоганяти ОСОБА_7 та висловлювати вимогу залишатись на місці та повернути ключі від автомобіля. В цей час до ОСОБА_7 підійшли його знайомі, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому останній розмістився між поліцейським ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою не дати зупинити останнього. ОСОБА_7 , всупереч законним вимогам поліцейських, скориставшись ситуацією та чисельною перевагою над поліцейськими, почав залишати місце події, при цьому виражався в сторону поліцейського ОСОБА_9 нецензурною лайкою.З метою виконання ОСОБА_7 законної вимоги, поліцейський ОСОБА_9 , згідно ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», попередивши ОСОБА_7 про те, що до нього буде застосовано фізичний вплив, почав застосовувати до останнього фізичну силу, в ході якої між ними виникла шарпанина. Під час шарпанини, з метою перешкоджання законній діяльності поліцейського ОСОБА_9 , який був одягнений у формений одяг, виконував свої службові обов`язки, з метою перешкоджання його законній діяльності, ОСОБА_7 умисно наніс останньому декілька ударів кулаками по обличчю. Після цього поліцейський ОСОБА_9 силоміць повалив ОСОБА_7 на землю та сидячи зверху на останньому, почав проводити адміністративне затримання. В цей час ОСОБА_14 з метою перешкодити затриманню ОСОБА_7 , наблизився до поліцейського ОСОБА_9 та умисно наніс йому один удар правою ногою по голові, в результаті чого поліцейському ОСОБА_9 запаморочилась голова та він впав на землю на лівий бік, а ОСОБА_7 скориставшись цим зумів звільнитись та разом з ОСОБА_15 залишити місце події. У результаті протиправних дій ОСОБА_16 , вчинених у групі з ОСОБА_7 потерпілий - поліцейський роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою з синцем м`яких тканин волосистої частини голови справа, забою м`яких тканин грудини з синцем посередині, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч.1, 4, 5 ст.214 КПК України, внесені до ЄРДР 24.11.2024 року за № 0001627 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України. ОСОБА_7 25.11.2024 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України. 24.11.2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 30280 грн. з покладанням відповідних обов`язків. ОСОБА_7 , було зобов`язано внести заставу не пізніше п`яти днів на відповідний рахунок та надати документ, що це підтверджує слідчому. Незважаючи на обов`язки покладені на ОСОБА_7 , останній грубо знехтував ними, не надавши слідчому документ, що підтверджував би факт внесення ним застави. ОСОБА_7 покинув місце свого проживання та на даний час його місцезнаходження не встановлене, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема матеріалами виконання доручення слідчого працівниками ВКП Ковельського РУП. 17.12.2024 року, ОСОБА_7 оголошено в розшук.

В міжнародний розшук підозрюваний не оголошувався у зв`язку із наявністю відомостей про те, що останній не перетинав державний кордон України. На даний момент відомості про місцеперебування підозрюваного ОСОБА_7 відсутні.

ОСОБА_7 , намагається ухилитись від кримінальної відповідальності та переховується від органу досудового розслідування, а саме: не виходить на зв`язок із слідчим, дружиною та колом осіб з якими раніше спілкувався, не виконує обов`язки покладені на нього судом. Крім того, відсутність останнього унеможливлює проведення подальших слідчих (розшукових) у встановлені законом строки досудового розслідування, що перешкоджає швидкому, повному та неупередженому досудовому розслідуванні. Просить змінити запобіжний захід з застави на тримання під вартою на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 19 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та обрати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за місцем проживання підозрюваного. Посилається на те, що клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з застави на тримання під вартою строком на 60 днів, безпідставно задоволено, оскільки, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, яка заперечили доводи апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 200 КПК прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 з застави на тримання під вартою слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалі кримінального провадження слідує, що в провадженні СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001627 від 24.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України.

24.11.2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.11.2024 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України за викладених вище обставин.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 30280 грн., з покладенням відповідних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.02.2025 року ОСОБА_7 затриманий на підставі ухвали слідчого судді, 20.02.2025 року доставлений в судове засідання.

Так, після обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_7 виникли такі обставини, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 30280 грн., з покладенням відповідних обов`язків, а саме: з`являтися за викликом до слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими цього кримінального провадження. Також, ухвалою слідчого судді визначено, що заставу належить внести не пізніше п`яти днів на відповідний рахунок та надати документ, що це підтверджує слідчому.

Проте, підозрюваний ОСОБА_7 обов`язків покладених на нього вищевказаною ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді застави не виконав, невнесення застави, неявка за викликом до слідчого, не перебування за місцем проживання, переховування від слідства, що підтверджено рапортами працівників поліції та протоколами допиту свідків, в зв`язку з чим був оголошений у розшук ухвалою слідчого, відсутність міцних соціальний зв`язків, ОСОБА_7 не працює, підтверджує переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, та свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України, є обґрунтованим і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого, були предметом перевірки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та у цьому провадженні під час зміни запобіжного заходу. Такі висновки перевірені апеляційним судом і є законними та обґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 4 ст. 183 КПК та змінено підозрюваному запобіжний захід на тримання під вартою без визначення застави, оскільки ОСОБА_7 порушив його умови і порушив покладені на нього обов`язки.

Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, з урахуванням наведених вище мотивів, не дають жодних підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, як про це просить захисник.

Отже, порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, відсутні, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194, 200 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 200, 376, 405, 407, 419, 422 КПК, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 19 квітня 2025 року включно, без визначення застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді