ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням Ізюмського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 17.11.2021

в с т а н о в и в:

27.12.2024 начальник Ізюмського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із клопотанням про звільнення засудженої ОСОБА_3 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_3 засуджена 17.11.2021 Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

21.12.2021 вказаний вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Станом на теперішній час до органу з питань пробації не надходила квитанція про сплату ОСОБА_3 штрафу за вироком суду від 17.11.2021. Органом пробації направлялося подання до суду про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, але судом було відмовлено в задоволенні цього подання. Засудженій направлялись виклики, однак вона не з`являлася до органу пробації. 12.11.2024 було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності до відділу №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області стосовно ОСОБА_3 , однак за відсутністю ознак кримінального правопорушення перерозподілено до ПД ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області

Вказує, що строк давності виконання вищевказаного вироку стосовно ОСОБА_3 відповідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, сплив через 2 роки. Підстав вважати, що засуджена ухиляється від відбування покарання немає. З урахуванням викладеного, представник органу з питань пробації просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 .

Прокурор-стажист на посаді прокурора Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просить відмовити у задоволенні клопотання органу з питань пробації.

Засуджена ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду подання повідомлялася належним чином шляхом надіслання судової повістки за адресою, вказаною у поданні органу пробації. Інформація про те, що засуджена повідомлена про місце, день та час розгляду справи у суду відсутня, оскільки поштове повідомлення повернулось на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 152 КВК України встановлено, що підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За змістом ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у статті 80 Кримінального кодексу України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджена 17.11.2021 Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 17.11.2021 набрав законної сили 17.12.2021.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час засуджена ОСОБА_3 штраф призначений вироком суду не сплатила.

В листі від 10.12.2024 ВП 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області зазначено, що здійснювався виїзд за місцем мешкання ОСОБА_3 , остання повідомила, що штраф не сплатила, оскільки має скрутне матеріальне становище, не ухиляється від сплати штрафу, тобто їй достеменно відомо про ухвалення стосовно неї вироку суду та призначеного покарання.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 22.01.2022 відмовлено у задоволенні подання начальника Чугуївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну призначеного покарання стосовно ОСОБА_3 , засудженої 17.11.2021 Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Вищезазначені обставини свідчать про ухилення засудженої від відбування покарання, що має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КК України.

На думку суду доводи, наведені в клопотанні про те, що ОСОБА_3 не ухиляється від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 80 КК України, суд вважає, що клопотання є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотанням Ізюмського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя : ОСОБА_1