Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5135/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/1001/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з визначенням розміру застави,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 20.01.2025 року.

Одночасно визначено розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_8 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121 120 грн.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи викладені прокурором у клопотанні доводи про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан ОСОБА_8 , суд прийшов до висновку про необхідність визначення йому застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що ризики зазначені прокурором є голослівними та надуманими.

Просить врахувати апеляційний суд, що обвинувачений тривалий час хворіє на епілепсію та потребує стаціонарного лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.4 ст.186 КК України.

Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинений проти власності, міра покарання за який, у разі визнання його винуватим, передбачає позбавлення волі від 7 до 10 років.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи апелянта щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Також, колегія суддів враховує і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме, можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку обвинуваченого своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе зменшити ОСОБА_8 розмір застави, визначивши її за мінімальною межею, що передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи тривале перебування обвинуваченого під вартою, відсутність доходу у обвинуваченого, встановлений на даний час розмір заподіяної шкоди (20 238 грн. 55 коп.), а тому вважає, що визначену суддею заставу ( 121 120 грн.) обвинувачений реальної можливості сплатити не має.

У відповідності до вимог ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника та необхідність визначення розміру застави в межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка є мінімальною за злочин в якому обвинувачується ОСОБА_8 , буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. - скасувати в частині визначення розміру застави.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: