Провадження № 1-кс/344/8978/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000300 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що посадова особа ТОВ «Карпати- Сервіс», яка здійснює діяльність у сфері будівництва на території Івано-Франківської області, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 11 березня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області на замовлення ТОВ «Карпати-Сервіс» видано Сертифікат відповідності № ІФ 000360 від 11.03.2011 року закінченого будівництвом об`єкта: багатоквартирного житлового будинку, що по вул. Горбачевського, 40Б, в м. Івано-Франківську на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 20 січня 2011 року.

Згідно, інформації з Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, заходів державного архітектурно-будівельного контролю за адресою вул. Горбачевського, 40 Б, в м. Івано-Франківську управлінням не проводилося.

Відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва інформація стосовно наявності дозвільних документів та введення об`єкта в експлуатацію за вищевказаною адресою відсутня.

Так, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на вул. Горбачевського, 40Б у м. Івано-Франківську не видавались.

Крім того, у реєстрі рішень виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відсутня інформація про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, 21.11.2023 року державним реєстратором Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_5 , за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 58066636 від 17.11.2023, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності № 70324136 від 21.11.2023, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі № 040 на об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 70.3 кв.м., за ОСОБА_6 та внесено запис про право власності в реєстрі № 52620536.

У ході проведення досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні скеровано лист до Міністерства юстиції України про призначення камеральної перевірки, щодо законності проведення реєстраційних дій державного реєстратора Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_5 .

За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_5 порушено вимоги статей 3, 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 12, 78 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки проведено державну реєстрацію: за відсутності відомостей про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію; за відсутності відомостей про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси; за відсутності пошуків відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації прав, судових рішень щодо заборони вчинення реєстраційних дій; на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За вище вказані протиправні дії згідно наказу 3071/5 від 28.10.2024 Міністерства юстиції України державному реєстратору Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_5 тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

16 грудня 2024 року квартиру АДРЕСА_3 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , на праві власності належать ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно копії постанови слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 16.12.2024 року, майно, а саме: нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, власником якої являється ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, а саме: нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, власником якої являється ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000300 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, власником якої являється ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 із забороною розпорядження та відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7