1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2660/23 1-кп/335/214/2025
27 березня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 363 КПК України судом розглянуто клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 : про зобов`язання прокурора надати суду оригінал відеозйомки, що є додатком до протоколу обшуку від 06.01.2023 року, про визнання доказу недопустимим відеозапису допиту свідка ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України, про допит свідка ОСОБА_6 під час судового розгляду.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , просила їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань обвинуваченого.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Щодо клопотання ОСОБА_4 про зобов`язання прокурора надати оригінал відеозапису, що є додатком до протоколу обшуку від 06.01.2023 року.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом досліджено у судовому засіданні за клопотанням прокурора протокол обшуку від 06.01.2023, відповідно до якого під час досудового розслідування було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Проведення вищезазначеного обшуку зафіксовано відеозаписом на флеш носій, який є додатком до вищезазначеного протоколу обшуку (т. 2 а.с. 78).
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Питання щодо зобов`язання прокурора надати докази у кримінальному провадженні знаходиться поза межами повноважень суду, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає для прокурора обов`язку долучати під час судового розгляду всі зібрані в ході досудового розслідування докази, сторона обвинувачення має право на власний розсуд визначати обсяг доказів, необхідних і достатніх для доведення винуватості особи в інкримінованому злочині та притягнення її до кримінальної відповідальності.
В даному випадку прокурор скористався своїм правом та долучив під час судового розгляду протокол обшуку від 06.01.2023 року, додатком до якого є флеш носій з відеозаписом проведеного 06.01.2023 року обшуку. Оцінку вказаним доказам суд надасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення у справі.
З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про зобов`язання прокурора надати зазначений доказ в рамках даного кримінального провадження немає.
Щодо клопотання ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими, зокрема відеозапису допиту свідка ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України, а також про допит свідка ОСОБА_6 під час судового розгляду.
За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Як випливає з обставин справи відповідно до вимог ст. 225 КПК України сторона обвинувачення в рамках вказаного кримінального провадження звернулася до слідчого судді із клопотанням провести допит свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке було задоволено слідчим суддею, про що було постановлено відповідну ухвалу та проведено допит свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні.
Допит особи згідно з положеннями цієї статті проведений у присутності сторони захисту, оскільки на момент його проведення ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні.
За положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, на час розгляду даного клопотання обвинуваченого конкретних ознак очевидної недопустимості зазначеного обвинуваченим доказу судом не встановлено.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, наведені у клопотанні обвинуваченого підлягають дослідженню та оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
Крім того, слід зазначити, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом вживалися заходи щодо виклику свідка ОСОБА_6 для допиту у судовому засіданні, в тому числі і шляхом застосування до вказаного свідка примусового приводу, проте у зв`язку відсутністю свідка за місцем проживання, ухвала суду про привід свідка повернута без виконання з письмовими поясненнями уповноваженої службової особи про причини невиконання.
Таким чином, відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України судом було створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 242, 369-371 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про дослідження документу оригіналу відео-зйомки з протоколу обшуку від 06.01.2023 року, про визнання доказу недопустимим відеозапис допиту свідка ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України, про допит свідка ОСОБА_6 під час судового розгляду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1