Провадження № 1-кп/643/98/25
Справа № 643/4358/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, з середньо-технічною освітою, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», 04.04.2023, близько 14.00 години, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, і реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, скориставшись безкоштовним кросплатформенним мобільним месенджером «Теlegram» в телеграм-боті «Асикинг», замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину РVР, обіг якої заборонений, плату за яку здійснив через термінал після чого отримав повідомлення з місцем знаходження психотропної речовини.

Далі, ОСОБА_4 04.04.2023, близько 20:30 годин прибув до місця знаходження схованки придбаного ним психотропної речовини, яка знаходилась за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 58, де знайшов залишену йому невстановленою особою згорток замотаний липкою стрічкою червоного кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною РVР, який він поклав у ліву кишеню штанів, одягнутих на ньому, та пішов з вказаного вище місця разом із придбаною особливо небезпечною психотропною речовиною РVР, обіг якої заборонено, тим самим незаконно придбав та почав зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

04.04.2023 близько 20.50 протиправна діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини РVР, була припинена працівниками поліції, та в ході проведення огляду місця події у період часу з 21.24 до 21.45 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 162 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено згорток, обмотаний липкою стрічкою червоного кольору, в якому знаходився зіп-пакет із кристалічною речовиною жовто-білого кольору всередині, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною РVР, обіг якої заборонено загальною масою 13,450 г., що є великим розміром, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів, вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великому розмірі без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні, про те, що визнає себе винним у скоєному ним кримінальному правопорушенні та бажає надати суду показання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 04.04.2023 року незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину PVP, яку 04.04.2023 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому ним злочину та просив суд призначити мінімальне покарання.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та визнає винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України.

Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, а саме: вимога щодо судимостей обвинуваченого; копія паспорта ОСОБА_4 ; довідка від лікаря психіатра, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у зазначеного лікаря не перебуває; довідка лікаря нарколога, відповідно до якої, обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»; постанови слідчого про визнання речових доказів та ухвали слідчих суддів про арешт майна, квитанція про зберігання речових доказів, постанова слідчого про визнання речовими доказами, висновок експерта від 20.04.2023 року, довідка (акт) про вартість експертизи.

Мотиви призначення покарання

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесений до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК; наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за ці злочини, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 та 76 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку та покладанням на нього відповідних обов`язків, оскільки обвинувачений раніше не судимий, наявна обставина яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На думку суду, призначене покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінально караного діяння та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведену судову експертизу матеріалів, речовин та виробів № 16390 від 20.04.2023 року, що складає 9081,24 гривень стягнути зі ОСОБА_4 на користь Держави.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за проведену судову експертизу матеріалів, речовин та виробів № 16390 від 20.04.2023 року, що складає 9081,24 гривень стягнути зі ОСОБА_4 на користь Держави.

Речовий доказ: психотропна речовина PVP масою 13,450 грам, яка зберігається згідно квитанції № 15867 від 08.05.2023 року у камері схову УЛМТЗ ГУНП у Харківській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1