Справа № 367/2669/25
Провадження №1-в/367/91/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження за поданням Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про пом`якшення покарання ОСОБА_3 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане подання Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Учасники в судове засідання не з`явились, представник органу пробації подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що орган з питань пробації звернувся до суду з поданням про пом`якшення покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Так, своє подання заявник мотивує тим, що ОСОБА_3 з 31.05.2024 року перебуває на обліку в Бучанському РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. 18.07.2024 року набрав чинності Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року, органом пробації встановлено, що: 14.04.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 3000 грн.; 19.04.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 2311 грн; 25.04.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 2000 грн.; 08.05.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 3800 грн.; 14.05.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 2500 грн.; 20.06.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 3500 грн.; 21.06.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 4000 грн.; 01.05.2023 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 1750 грн..

Новим законом декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року складав 1342 грн., тобто два неоподаткованих мінімуми доходів громадян за цей період складають суму 2684 грн.. Кримінальна відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 190 КК України, скасована, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (для злочинів та правопорушень в частині адміністративного та кримінального законодавства сума неоподаткованого мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що визначається законом станом на 01 січня поточного року). Отже, відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва привласнені суми в розмірі 2311 грн., 2000 грн., 2500 грн. та 1750 грн. менші двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян та більше 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Враховуючи вищевикладене та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України орган з питань пробації направив до суду матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 , про пом`якшення покарання у зв`язку із змінами до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З подання вбачається, що воно подане про пом`якшення покарання.

При цьому, інститут пом`якшення покарання визначений положеннями ст. 82 КК України, про що у поданні органу пробації не зазначено.

Крім того, з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та йому було призначено покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Санкціями ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, станом на день розгляду подання, передбачено покарання у виді обмеження волі строком до 3 та до 5 років, відповідно.

Таким чином, у суду відсутні підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_3 покарання вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року.

Разом із тим, орган пробації, при поданні вищевказаного подання керувався ч. 2 ст. 74 КК України, яка в свою чергу передбачає, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Однак, в своєму поданні орган пробації не порушує питання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена. Крім того, в даному випадку ОСОБА_3 не підлягав би звільненню від призначеного судом покарання, оскільки не усі кримінальні правопорушення, які були ним вчинені підпадають під поняття: «діяння, караність якого законом усунена».

Так, аналізуючи зміст подання, суд дійшов висновку, що воно подане всупереч вимог КПК України, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 74, 82 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про пом`якшення покарання ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1