Справа № 204/9175/22
Провадження № 1-во/204/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання В.о. начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про виправлення описки у судовому рішенні, прийнятому за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ,

УСТАНОВИВ:

06.12.2024 на адресу суду надійшла вищевказана заява, яка у зв`язку з відпусткою судді передана на розгляд 10.12.2024. В обґрунтування заяви зазначено, що в державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» відбуває покарання ОСОБА_4 , раніше судимий: 1) 06.02.2019 року Красноармійським міським судом Донецької

області за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК

України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 15.11.2021 року Красноармійським міським судом Донецької області за ст. 309 ч. 1

КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. По даній справі засуджений: 15.11.2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 357 ч.3, 185 ч.4, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Красноармійського міського суду Донецької області за ст. 309 ч.1 КК України від 15.11.2021 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.12.2022 року.

14.11.2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська розглянуто врежимі відеоконференції з зали судових засідань у м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення покарання у відповідність до вимог

Закону №3886- IX України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні

правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідності за дрібне

викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та винесена ухвала згідно якої ОСОБА_4 : звільнений від призначеного покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння. Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 за ч. 3 ст.357, ч.1 309, ст. 71, ст. 72 КК України у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Однак, в ухвалі № 204/9175/22 від 14.11.2024 року допущенна описка, так як ст. 309 ч.1, ст. 357 ч.3 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення поданої заяви, у зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення.

Засуджений ОСОБА_4 подану заяву підтримав.

Представник установи у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив суд про його розгляд за відсутності представника.

Частиною 2 статті 379 КПК України, передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Вивчивши подане клопотання, матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, думку засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року, яким він був засуджений за ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 157,70, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Красноармійського міського суду Донецької області від 15.11.2021 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок суду набрав законної сили.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2024 клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, - задоволено. На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння. Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 за ч. 3 ст. 357, ст.ст. 71, 72 КК України у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-2 статті 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: вона повинна бути механічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Зазначене узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема таких висновків касаційний суд дійшов у постановах від 12.11.2020 у справі №127/8685/19, від 17.02.2021 у справі №759/3693/18, від 28.10.2021 у справі №296/6496/19 та від 22.07.2021 у справі №234/8904/20.

Так, обґрунтовуючи подане клопотання про виправлення описки, представником установи вказано, що ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України не передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, тоді, як в ухвалі суду від 14.11.2024 року зазначено, що ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Отже фактично, подане клопотання про виправлення описки обґрунтовано не необхідністю виправлення технічної помилки, а необхідністю внесення змін до ухвали суду від 14.11.2024, яка станом на день звернення представником установи до суду, набрала законної сили.

Суд акцентує увагу, що на день звернення ОСОБА_4 з клопотанням про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, останній відбував покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року. Ухвала суду від 14.11.2024 була винесена судом в межах заявлених вимог, а саме ОСОБА_4 був звільнений від призначеного покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння. Оскільки діяння, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 309 КК України на час розгляду клопотання є кримінально караними, судом постановлено вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 за ч. 3 ст.357, ст. 71, ст. 72 КК України у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Таке покарання було визначено судом, оскільки відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, при цьому оскільки за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 ОСОБА_4 було призначено покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, судом відповідно до ст.ст.71, 72 КК України постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.

Також суд зазначає, що ОСОБА_4 з будь-якими клопотаннями про приведення у відповідність вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2021 року в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, не звертався. Отже у суду, були відсутні підстави для вирішення питань, пов`язаних з призначенням, а тим більше зміною покарання за вказаним вироком.

Таким чином, з урахуванням викладеного, судом не встановлено, що в ухвалі суду від 14.11.2024 допущено описки, відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви В.о. начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про виправлення описки у судовому рішенні.

Керуючись статтями 372, 379 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання В.о. начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про виправлення описки у судовому рішенні, прийнятому за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Повний текст ухвали буде оголошений 17.12.2024 о 14:00.

Суддя ОСОБА_1