Провадження №: 1-кп/752/1296/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 11.06.2024, близько 13 год 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) направився за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , після чого у нього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , зайшов до приміщення вказаної кімнати АДРЕСА_4 , де розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_3 почав наносити тілесні ушкодження руками в область голови останньому, чим спричинив згідно з висновком судово-медичного експерта №042/1-206-2024 від 12.06.2024 синці в правій підочній ділянці, на спині та скатах носа в верхнє-середній третині, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини з переходом в завушну ділянку, в правій виличній ділянці, на переднє-зовнішній поверхні лівого плеча в верхнє-середній третині, на тильно- зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині; садно в правій завушній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 забрав з сумки ОСОБА_7 , яка перебувала поряд з потерпілим, мобільний телефон марки «ХІАОМІ РОСО ХЗ», з сім-картою НОМЕР_1 , коробку до вказаного телефону, дві банківські картки та папку, в якій знаходились документи потерпілого ОСОБА_6 , а саме атестати про середню освіту, свідоцтво про смерть батьків, свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, чим відкрито заволодів майном потерпілого, та пішов у невідомому напрямку, ігноруючи прохання ОСОБА_7 повернути вказане майно, чим спричинив потерпілому матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у період воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, пояснив, що він родом з Шостки Сумської області, через початок збройної агресії рф переїхав до Києва, де познайомився з потерпілим ОСОБА_6 , який також є внутрішньо переміщеною особою. Обвинувачений запропонував ОСОБА_6 переїхати в хостел, де сам проживав, а також влаштував на роботу. Вони підтримували дружні стосунки, проте одного вечора ОСОБА_3 прийшов до місця свого мешкання і виявив, що немає ні потерпілого, ні грошей, ні ноутбуку. Тоді обвинувачений розшукав в одному з хостелів Києва потерпілого, який повідомив, що продав ноутбук ОСОБА_3 на радіоринку, а тому обвинувачений забрав телефон потерпілого та його документи й завдав тілесні ушкодження. Пояснив, що відшкодував ОСОБА_6 завдані збитки, дійсно шкодує про вчинене. Тоді діяв на емоціях, наразі негативно оцінює власну поведінку та щиро розкаюється, зробив для себе висновки. Запевнив суд що такого більше не повториться.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про судовий розгляд був повідомлений належним чином. Крім того, від потерпілого надійшла заява, в якій він просив проводити судовий розгляд за його відсутності, а також повідомив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, збитки були йому компенсовані. Щодо міри покарання зазначив, що вони примирилися, а тому просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому суд переконався у правильності розуміння ОСОБА_3 змісту обвинувачення, у добровільності його позиції, а також з`ясував позиції інших учасників судового провадження і належно роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому, фінансову підтримку Збройних сил України.

Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 186 КК України, грабіж, вчинений в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років і відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із його вчиненням, та характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має вищу освіту, на час вчинення кримінального правопорушення працював неофіційно, відшкодував потерпілому завдані збитки, його фінансову підтримку (донат) на ЗСУ у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Оцінюючи доводи як сторони обвинувачення так і захисту, зокрема дії обвинуваченого після виявлення кримінального правопорушення, суд погоджується зі стороною обвинувачення та захисту про наявність підстав для застосування в даному випадку положень ст. 69 КК України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постановив визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Як вже було наведено, під час розгляду судом було встановлено, що наявні обставини, що пом`якшують покарання - зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Саме такі обставини, на думку суду, для цього кримінального провадження є істотними, разом із відомостями щодо особи обвинуваченого, які наведені судом, та такими, які дають суду підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі.

Разом з тим, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, матеріальну шкоду було відшкодовано в повному обсязі і потерпілий висловив думку щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, молодий вік обвинуваченого, його щире бажання стати на шлях виправлення, фінансову підтримку Збройних сил України, суд вважає за можливе звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Указані відомості в сукупності в даному конкретному випадку дають підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України в виді позбавлення волі, але із застосування положень статей 69, 75, 76 КК України.

Зокрема, за ч. 4 ст. 186 КК України слід призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, в виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду , а контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надасть можливість органу пробації аналізувати інформацію щодо виправлення засудженого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (років).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 21.03.2025.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2024 року на майно у справах №752/13438/24, 752/13438/24.

Речові докази:

-кофту та шорти, поміщені до спец. Пакету PSP2265900, телефон IPhone 13 Pro Max блакитного кольору, поміщений до спец. пакету EXP043353 - повернути власнику (законному володільцю);

-курточку чорного кольору та шорти сірого кольору, які поміщено до спец. пакету № PSP 3223335, телефон IPhone 13 Pro Max, передані на відповідальне зберігання власнику майна - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати поверненими власнику (законному володільцю);

-оптичний диск марки «Axent» формату «CD-R», на якому знаходиться файл з відеозаписом, який має назву: «Пчілка», оптичний диск марки «Axent» формату «CD-R», на якому знаходиться файл з відеозаписом, який має назву: «Хостел», який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-піджак рожевого кольору, поміщений та опечатаний до спец. пакету WAR1270216; взуття темного кольору з білою підошвою, поміщено до спец. пакету NPU1103655; джинсову спідницю темного кольору, поміщено до спец. пакету NPU1103657; сумку жіночого кольору, поміщено до спец. пакету NPU1103656; телефон IPhone темного кольору IMEI НОМЕР_2 , з сім-картою Водафон, поміщений до спец. Пакету WAR 1228734; телефон IPhone 12 PRo IMEI НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 , поміщений до спец. пакету WAR 1228735 - повернути власнику (законному володільцю).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1