Справа № 442/9132/24
Провадження № 1-кп/442/398/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000886 від 28.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом тa адвокатом не є, раніше неодноразово судимого, востаннє 25.09.2020 Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 25.09.2020 Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.71 КК України, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 , 25.08.2024, орієнтовно о 22.30 год., діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними указом від 14.03.2022 №133/2022), який неодноразово продовжувався, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_3 , вирішив умисно, повторно, таємно викрасти чуже майно з підвального приміщення, яке знаходиться між під?їздом №2 та №3 вказаного будинку.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зайшов у загальне підвальне приміщення між під?їздами № 2 та №3 будинку АДРЕСА_3 , де використовуючи віднайдений у підвалі цвяхосмик, зламав навісний замок та проник до індивідуального підвального приміщення №35, яке перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаному приміщенні та переконавшись, що за його діями не спостерігають та він не буде викритий іншими сторонніми особами, ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_3 викотив на вулицю велосипед марки «Romet», з переднім амортизатором, щітковими гальмами вартістю 4900 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 повернувся в індивідуальне підвальне приміщення ОСОБА_7 , де поскладав в чорну сумку та білий мішок будівельні інструменти, а саме: будівельний фен марки «Bosch PHG 560 Е», потужністю 1600 Вт, серійний номер вартістю 750 гривень, електродриль марки «Einhell SBC 300» серійний номер 91014, Art. Nr 4258800, потужністю 300 Вт вартістю 280 гривень, електропилу по дереву марки «Dexter Power», серійний номер 17, потужністю 600 Вт, 5500 об/хв, вартістю 3000 гривень, електролобзик марки «Powerplus» АРТ: POW 1007, серійний номер 01-03-2008/1889/0072, потужністю 500 Вт вартістю 860 гривень, шуруповерт акумуляторний марки «Niteo Tools» CD 0081-17, серійний номер POJM170081 вартістю 600 гривень, електропилу по дереву марки «Meister Craft MKS 1000». серійний номер 590565 вартістю 600 гривень, точильну машинку марки «СМІ С-DS 150», серійний номер 467906 вартістю 1500 грн, електромотор з точильним каменем, із маркуванням ТИП АОП 21-23 ОСТ 160.510.001-70 220/380 В 400 ВТ КПД 72% 2800 ОБ/МИН 50 Гц 1981 вартістю 1200 гривень, паяльник для пластикових труб марки «ВЕКА» чорного кольору у комплектації, з коробкою та з трьома змінними насадками різного розміру вартістю 410 гривень, шуруповерт акумуляторний марки «Einhell TC-CD 12 Li», серійний номер 2014/03 PL - 5895, у комплектації у пластиковій коробці із зарядним пристроєм до акумуляторів марки «Einhell» серійний номер 2015/08 PL - 15 - 2055 вартістю 1342 гривні, шліфувальний станок марки «Milwaukee Heavy Duty» вартістю 3000 гривень, багатофункціональний інструмент для зачищення електричних кабелів (стріппер) вартістю 270 гривень. Після цього викрадені будівельні інструменти у чорній сумці та білому мішку ОСОБА_3 виніс на вулицю, де розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 18712 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка) повторно, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення в інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 25 серпня 2024 року, орієнтовно о 22.30 год., усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, бажаючи вчинити такі дії, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність володіння особи, яке передбачене ст.30 Конституції України, згідно якої «Кожному гарантується недоторканність житла», з метою вчинення крадіжки, зайшов у загальне підвальне приміщення між під?їздами № 2 та №3 будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, шляхом ривка відчинив вхідні двері та проник до індивідуального підвального приміщення № 5, яке перебуває у власності потерпілого ОСОБА_9 всупереч його волі, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, умисно, незаконно порушивши недоторканість іншого володіння потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно проник до іншого володіння особи, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Частина 4 статті 185 КК України - крадіжка в умовах воєнного стану, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення чи сховище.

Частина 1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а також вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить суд при винесенні вироку врахувати пом"якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття обвинуваченого, часткове відшкодування шкоди потерпілій, та обтяжуючу обставину - рецедив злочинів. Просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненніі злочину, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, застосувати ч. 1 ст.70 КК України ташляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Цивільний позов потерпілої задоволити в повному обсязі, з речовими доказами поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Правова позиція потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо визначення міри покарання покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд справи у йоо відсутності. Щодо визначення міри покарання покладається на думку суду. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.

На підставі наведеного, зважаючи на правові висновки ВС, викладені у постанові в справі №522/15604/16-к від 10.11.2022 та у постанові в справі №640/12966/13-к від 06.02.2019, а також на відсутність заперечень з боку сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку про можливість завершення розгляду даного кримінального провадження у відсутності потерпілих.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просить суд взяти до уваги, що його підзахисний ОСОБА_3 активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінальних правопорушень, дав визнавальні покази, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, а тому просить визначити йому міру покарання з урахуванням даних обставин.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним: факт вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням в інше приміщення, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також незаконного проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування розкриттю злочинів та часткове відшкодування шкоди.. Також судом береться до уваги позиція потерпілих, які не наполягають на суворості покарання для обвинуваченого

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст.67 КК України, є рецидив злоину.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими (ч.4 ст.185 КК України) злочинами, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України - є проступком, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому. Крім цього, при визначенні обвинуваченому до відбування остаточної міри покарання слід застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов.

За змістом ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Частина 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов, в якому просить стягнути зі ОСОБА_3 завдану їй кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 4900 грн.

Позов обгрунтовує тим, що 25 серпня 2024 року орієнтовно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 проходив неподалік будинку №42 по вулиці Володимира Великого в місті Дрогобичі, Львівської області, та в цей момент ОСОБА_8 вирішив умисно, повторно, таємно викрасти чуже майно з підвального приміщення, яке знаходиться між під?їздом №2 та №3 вказаного будинку. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зайшов у загальне підвальне приміщення між під?їздами №2 та №3 будинку АДРЕСА_3 , використовуючи віднайдений у підвалі цвяхосмик, зламав навісний замок та проник до індивідуального підвального приміщення № 35, яке перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_6 . Перебуваючи в указаному приміщенні ОСОБА_3 та переконавшись, що за його діями не спостерігають та він не буде викритий іншими сторонніми особами, діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_8 викотив на вулицю велосипед марки «Romet», з переднім амортизатором, щітковими гальмами вартістю 4900 гривень. Після цього викрадений велосипед ОСОБА_3 виніс на вулицю, де розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Обвинувачений в судовому засіданні позов визнав.

Суд вважає доведеним факт заподіяння протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди потерпілій у заявленому розмірі та погоджується з обґрунтованістю та доведеністю розміру такої шкоди.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що між діями ОСОБА_3 та завданою потерпілій матеріальною шкодою є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих потерпілому збитків, суд дійшов висновку, що є усі підстави для задоволення цивільного позову.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідкою про витрати на проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/114-24/21270-ТР від 12.09.2024 витрати на проведення експертизи становлять 3407,76 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказані експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України та обрати йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - 5 (п"ять) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.162 КК України - 1 (один) рікобмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 до відбуття остаточне покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 4900 (чотири тисячі дев`ятсот гривень) завданої шкоди.

Стягнути зі ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України судові витрати за проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/114-24/21270-ТР від 12.09.2024 в розмірі 3407,76 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2024 - скасувати.

Речові докази: будівельний фен марки Bosch PHG 560 E 1600 W c.н., електродриль марки Einhell SBC 300 с.н. 91014 Art. Nr 4258800, електропилу по дереву марки Dexter Power, с.н. 17, електролобзик марки PowerplusPOW 1007, с.н. 01-03-2008/1889/0072, шуруповерт акумуляторний марки Niteo ToolsCD 0081-17, с.н. НОМЕР_1 , електропилу по дереву марки Meister Craft MKS 1000, с.н. 590565, точильну машинку марки СМІ С-DS 150, с.н. 467906, електромотор з точильним каменем, із маркуванням ТИП АОП 21-23 ОСТ 160.510.001-70 220/380 В 400 ВТ КПД 72% 2800 ОБ/МИН 50 Гц 1981, паяльник для пластикових труб марки ВЕКА, який знаходився в металевій коробці чорного кольору з вмістом трьох змінних насадок різного розміру, шуруповерт акумуляторний марки Einhell TC-CD 12 Li, с.н. 2014/03 PL - 5895, із зарядним пристроєм до акумуляторів марки Einhellс.н. 2015/08 PL - 15 - 2055, які знаходилися у пластмасовій коробці чорного кольору; шліфувальний станок марки Milwaukee Heavy Duty, інструмент для зачищення електричних кабелів (стріппер), багатофункціональний, передані на зберігання Дрогобицькому РВ ГУ НП у Львівській області (квитанція № 002242),які належать ОСОБА_6 , - повернути останній.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1