1-кп/205/92/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001289 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , знаючи про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 (затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022) введено на території України воєнний стан, який Указом Президента України за № 469/2024 від 23.07.2024, продовжено строк його дії з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.

Так, 02.09.2024, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 прийшов до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , куди він був запрошений власницею квартири ОСОБА_6 , для здійснення сантехнічного ремонту труб. Перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, та маючи вільний доступ до майна, яке знаходилась в квартирі, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить ОСОБА_6 , а саме, ювелірних виробів та годинника, які він визначив як об`єкти свого злочинного посягання. Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , цього ж дня, тобто 02.09.2024 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом та особистої зацікавленості, підійшов до серванту, який знаходився в залі, де побачив на одній з полиць скриньку, з якої дістав ювелірні вироби, а саме: чоловічу золоту обручку, 585 проби, розміром 20,5, вагою 4,08г., вартість якої становить 9781 гривень 60 копійок, каблучку жіночу, оздоблену одним білим каменем - цирконієм, розміром 17,0, вагою 2,73 г. без каміння, та вагою 2,95 з каменем, вартість якої становить 7108 гривень 32 копійки. Далі, вільно пересуваючись приміщенням квартири, ОСОБА_3 взяв на підвіконні в спальній кімнаті наручний годинник Smart Watch HAYLOV LS05 Global Version Black 22mm з ремінцем чорного кольору, вартість якого становить 1317 гривень 40 копійок. Після чого, ОСОБА_3 поклав вищевказане майно до кишені штанів, які були одягнені на ньому в той момент, та з викраденим майном вийшов з приміщення квартири, тим самим, зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму, яка становить 18 207 гривень 32 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах 02.09.2024 року таємно викрав майно, а саме, ювелірні вироби та наручний годинник Smart Watch, що належить потерпілій.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, проте знаходився на лікуванні в КП «ДБКЛПД» ДОР» з 02.08.2017 по 01.10 2017 з діагнозом F 11.2., встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

З врахуванням особи винного і наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що останній в судовому засіданні щиро покаявся, суду пояснив, що зробив висновки для себе, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, також суд враховує думку прокурора, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленої санкцією статті обвинувачення. В порядку передбаченому ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 доцільно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу №3602 від 16.10.2024 року, витрати на яку складають 757,28 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 757,28 грн. (сімсот п`ятдесят сім гривень 28 коп.), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №3602 від 16.10.2024 року.

Речові докази:

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-3.111649 від 03.09.2024 року, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-два оптичних носія диски «СD-R, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-28.75152/0 від 02.09.2024 року, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-годинник Smart Watch HAYLOV LS05 Global Version Black 22mm з ремінцем чорного кольору, золота обручка вагою 4,07 гр., що передані під зберігальну розписку потерпілій вважати повернутими за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1