Справа 688/5640/24
№ 1-в/688/510/24
Ухвала

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ДУ «Шепетівська ВК (№ 98)» ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка справу за поданням виконуючого обов`язки начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про застосування дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, до засудження непрацювавшого, раніше судимого,

встановив:

До Шепетівського місьрайонного суду Хмельницької області з Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» надійшло подання про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу.

В обґрунтування подання, посилається на те, що 27 листопада 2024 року о 19 год 35 хв засуджений ОСОБА_5 вчинив дисциплінарний проступок, який виражався в тому, що під час здійснення огляду камери № 1 дільниці посиленого контролю ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)», начальником оперативного відділу підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 , було проведено бесіду із засудженими, які перебувають у камері №1 дільниці посиленого контролю в присутності інших представників адміністрації установи. В ході проведення бесіди, засуджений ОСОБА_5 , підтримуючи мотиви іншого засудженого, який в цей час намагався створити конфліктну ситуацію із начальником оперативного відділу, намагався вступити у словесну суперечку із ним, почав нетактовно висловлюватися у бік представника адміністрації, використовуючи жаргонні вислови та непристойну лексику у його адресу, намагаючись принизити честь та гідність працівника ДКВС України. Засудженому було зароблено зауваження черговим помічником начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» майором внутрішньої служби ОСОБА_7 та поставлено законну вимогу припинити протиправні дії, однак даний засуджений відкрито відмовляючись виконувати законну вимогу припинити протиправні дії, продовжив виражатися нетактовно у бік представника адміністрації. Своїми діями засуджений ОСОБА_5 допустив порушення вимог ст. 107 КВК України, розділу II ПВР УВП, розділу IV ПВР УВП, розділу XXI ПВР УВП.

Враховуючи те, що за час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони та до нього попередньо застосовано ряд заходів дисциплінарного впливу, однак останній з цього позитивних висновків для себе не зробив, продовжує систематично допускати порушення, просить перевести засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на один місяць.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_3 подання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні проступку не визнав, зазначив, що за погодженням із першим заступником начальника установи він разом із засудженим ОСОБА_8 використовували обігрівач для опалення приміщення у нічний час. 27 листопада 2024 року представник адміністрації установи ОСОБА_9 безпричинно забрав обігрівач, чим спровокував його на вчинення правопорушення. Заперечив щодо переведення його до приміщення камерного типу.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав, вказуючи на кількість накладених на засудженого дисциплінарних стягнень, в тому числі поміщення до ДІЗО та ПКТ, які не зняті та не погашені, безуспішність застосування інших заходів впливу, просив подання задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання з доданими матеріалами, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст.537 КПК України,під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Частина 1 ст.131-1 КВК України закріплює, що дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Як зазначено в ст.134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається з подання адміністрації установи, 27 листопада 2024 року засуджений ОСОБА_5 намагався створити конфліктну ситуацію із представником адміністрації, вступив у словесну суперечку із ним, почав нетактовно висловлюватися у бік останнього, використовуючи жаргонні вислови та непристойну лексику, намагаючись принизити честь та гідність працівника ДКВС України.

Відповідно до протоколу №98 від 05 грудня 2024 року засідання дисциплінарної комісії при державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)» за вчинення засудженим ОСОБА_5 дрібного хуліганства, прийнято рішення про доцільність поміщення засудженого до приміщення камерного типу терміном на 1 місяць.

Відповідно до продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника установи, зафіксовано конфлікт між засудженими та працівниками установи, однак, початок відеозапису відсутній. Із запису вбачається, що засуджений ОСОБА_5 почав виказувати нетактовну поведінку та обурення діями працівника установи ОСОБА_9 , який забрав обігрівач із приміщення. Засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомили що користуються обігрівачем за погодженням та з дозволу першого заступника начальника установи, для обігріву приміщення у нічний час. На неодноразові запитання чому забирають обігрівач, представник адміністрації відповіді не надав, що спонукало засудженого ОСОБА_5 висловлювати нецензурну лайку в бік останнього.

Згідно психологічної характеристика засудженого ОСОБА_5 , останній в залежності від зовнішніх обставин схильний до різких змін настрою, які не є довготривалими. За несприятливих умов схильний до необдуманих вчинків через нездатність об`єктивно оцінювати та сприймати дійсність. У складній ситуації не завжди зберігає самовладання, виявляє поспішність у рішеннях.

До матеріалів подання не долучено об`єктивних даних про те, що температура в приміщенні відповідала нормативам, потреби у використанні обігрівача не було, а працівник адміністрації установи пред`явив законну вимогу щодо вилучення обігрівача.

Відсутність зазначених даних, повного відеозапису подій від 27 листопада 2024 року в ході яких засуджених попереджено про здійснення безперервного запису, психологічний тип засудженого, поведінка представника адміністрації, вказують на наявність провокації в діях працівника установи, що спонукала засудженого ОСОБА_5 до вчинення проступку.

Для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад ініціатива в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Така правова позиція висловлена у Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року (справ № 728/1614/17 Щодо критеріїв відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, об`єктивних даних, крім рапорту представника адміністрації установи, які б із достовірністю підтверджували, що засуджений ОСОБА_5 допустив злісне порушення режиму утримання, яке виражалось у дрібному хуліганстві, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу не відповідає тяжкості і характеру вчиненого засудженим правопорушення, тому не вбачає підстав для його застосування, у зв`язку з чим в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.ст.132-135 КВК України, суд

постановив:

В задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про застосування до засудженого ОСОБА_5 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу відмовити.

Ухвала але може бути оскаржена через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 10 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: