Дата документу 16.12.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2091/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/818/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 151400 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах терміну досудового розслідування.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

25 квітня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345 КК України.

14 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 14 листопада 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 вересня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 листопада 2024 року, визначенням розміру застави у сумі 242240 грн.

16 жовтня 2024 року складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 листопада 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувану ухвалу є упередженою та необґрунтованою, винесеною з порушенням КПК України та Конституції України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та звільнити з-під варти ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризики є надуманими, оскільки досудове розслідування закінчено, триває ознайомлення обвинувачених з матеріалами справи, всі докази зібрані, всі свідки допиті, а тому посилання на можливість знищення доказів чи впливу на свідків є необґрунтованим.

Зазначає, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 має політичний характер, твердження про можливість отримання ОСОБА_7 доходів від публічних виступів є лише припущенням, яке не має відношення до фабули кримінального провадження, а посилання на те, що не встановлені всі обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів та всі особи, які причетні до вказаних злочинів суперечать доводам сторони обвинувачення і фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_10 підтримав апеляційні скарги та вказав, що кримінальне провадження має політичний характер, підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою немає. Зазначив, що з матеріалами кримінального провадження вже ознайомлені та докази всі зібрані.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційні скарги та вказав, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відбувається нерегулярно, надається маленький обсяг провадження та період часу від 2 до 3 годин. Зазначив, що всі ризики у даному кримінальному провадженні відсутні з огляду на те, що минув час, пред`явлена підозра є необґрунтованою.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вказав, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають фактичним обставинам, обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_7 підозри неодноразово перевірялась слідчими суддями. Зазначив, що кримінальне провадження не може мати політичний характер, адже ні ОСОБА_7 , ні інші підозрювані не є публічними діячами та кваліфікація дій жодного відношення до політичних процесів не має.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_11 та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 28 листопада 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Із наведеного убачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено нових обставин, які не були відомі під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчому судді, котрі б дозволяли на цій стадії дійти висновку щодо відсутності обґрунтованої підозри.

Наявні в матеріалах кримінального провадження факти свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, зі змісту пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України убачається, що останній, підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Викладені в клопотанні старшого слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується такими доказами, як: листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 січня 2024 року, в якому вказані обставини перешкоджання в тому числі ОСОБА_7 законній діяльності військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо забезпечення державного завдання з проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (а.с. 10-11 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколів оглядів від 11 грудня 2023 року, 1 травня 2024 року (а.с. 12-21, 22-28 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-24/4204-ЛД від 19 квітня 2024 року (а.с. 29-41 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 5 січня 2024 року, з якого випливає, що він проходить військову службу у Запорізькому районному територіальному центрі. Під час виконання ним заходів по оповіщенню військовозобов`язаних, в тому числі ОСОБА_7 здійснював перешкоджання військовослужбовцям їх законній діяльності (а.с. 44-48 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 8 січня 2024 року, з якого убачається, що ним надані аналогічні покази свідченням свідка ОСОБА_12 (а.с. 49-54 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколів допиту свідка ОСОБА_14 від 16 січня 2024 року, 6 лютого 2024 року, з якого випливає, що під час виконання ним заходів по оповіщенню військовозобов`язаних, в тому числі ОСОБА_7 здійснював перешкоджання військовослужбовцям їх законній діяльності (а.с. 55-61, 62-63 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 20 березня 2024 року, згідно яких убачається, що вони є військовослужбовцями РТЦК та СП. Під час виконання ними заходів по оповіщенню ОСОБА_17 , невідомі особи перешкоджали їх законній діяльності (а.с. 64-65, 66-67 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 21 березня 2024 року, відповідно до якого убачається, що під час вручення 20 березня 2024 року йому повістки співробітниками ТЦК та СП, він звернувся за допомогою до чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , якого він неодноразово бачив на відеозаписах в ютуб - каналі. Після приїзду, ОСОБА_18 та інші невідомі чоловіки, не дали вручити йому співробітниками ТЦК та СП повістки про виклик. ОСОБА_18 йому зазначив, що представники ТЦК та СП є незаконної організацією (а.с. 68-69 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 березня 2024 року, 8 січня 2024 року, 20 березня 2024 року, 16 січня 2024 року, за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.с. 70-79 матеріалів кримінального провадження №0000663).

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані старшим слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то із оскаржуваного рішення убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжували існувати на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Надаючи саме таку оцінку, суд апеляційної інстанції ураховує те, що обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, у тому числі продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК України ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує і надалі існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також і ризик незаконного впливу на свідків є досить актуальним, оскільки наразі жоден із свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідків, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, на переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з часом не зменшився, оскільки, із інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення убачається, що останній за попередньою змовою з іншими співучасниками поширювали через ютуб-канали завідомо недостовірну інформацію, яка перешкоджала законній діяльності Збройних Сил України, у зв`язку із чим, перебуваючи на волі, маючи доступ до соціальних мереж, підозрюваний може продовжити вчиняти інші аналогічні злочини проти основ національної безпеки України.

Серед іншого, колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_7 хоча і не є раніше судимим, разом з тим, як убачається із матеріалів провадження, щодо нього до суду скеровані обвинувальні акти, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України (а.с. 109-114), що значно підвищує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання старшого слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Крім того, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України, які визначають, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що до ОСОБА_7 застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої був істотно зменшений оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 151400 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4