Справа № 756/1128/25
№ 1-кс/756/238/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

Слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні за № 0003138 від 04.10.2024 за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Іллінці Вінницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИЛА:

В провадженні Оболонськаого районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0003138 від 04.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обґрунтовуючи ризиками, які передбачені ст. 177 КПК України: ризиком переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризиком вчинення іншого кримінального провадження та ризиком незаконного впливу на свідків.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав заперечення на клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу та повідомив, що підозрюваний жодного разу не порушував запобіжний захід, уточнив що працівниками поліції створюється тиск на підозрюваного. Водночас, не заперечував обґрунтованість підозри. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, доходить таких висновків.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

29 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 26.12.2024 включно.

Також, прокурор зазначає, що 19 грудня 2024 року постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 29.01.2025.

26 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29.01.2025 включно.

До того ж, 23 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києвастрок досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування може застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру та особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, 29 жовтня 2024 року письмове повідомлення про підозру було вручене особисто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься письмова розписка останнього про його отримання.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідча суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчій судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг вчинити саме інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що у невстановлений час, день та місці ОСОБА_4 придбав автомат, який належить до нарізної вогнепальної зброї, виготовлений шляхом відновлення саморобним способом макету масо-габаритного автомату «АКС-74У», номер на ствольній коробці НОМЕР_3, номер на затворній рамі № НОМЕР_1 , номер на затворі № НОМЕР_2 , номер на газовій трубці НОМЕР_4, калібру 5,45х39 мм, та в подальшому зберігав їх на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 28.10.2024 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказану вогнепальну зброю, яку ОСОБА_4 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

При цьому, відповідні обставини вчинення розслідуваного правопорушення, які враховані при оцінці обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 , підозри, встановлені слідчою суддею на підставі таких досліджених в ході судового засідання копій документів:

-протокола затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.10.2024;

-протокола обшуку від 28.10.2024;

-висновка експерта №СЕ-19/111-24/62991-БЛ від 29.10.2024;

-протокола допиту свідка ОСОБА_6 від 28.10.2024;

-протокола допиту свідка ОСОБА_7 від 28.10.2024;

-протокола допитк свідка ОСОБА_8 від 28.10.2024;

-висновка експерта №СЕ-19/111-24/63017-БЛ від 30.10.2024;

-висновка експерта №СЕ-19/111-24/62999-БЛ від 11.11.2024;

-висновка експерта №КСЕ-19/111-24/65656-БЛ від 14.11.2024;

-інших матеріалами провадження у їх сукупності.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Також, слідча суддя встановила відповідно до ст. 178 КПК України, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, працевлаштований директором у ТОВ «ДОМІНІОН-8».

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, особу підозрюваного.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, частиною п`ятою зазначеної статті передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, вказаних вище, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Сторона обвинувачення вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Так, санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, а отже є тяжким злочином.

Крім того, слідча суддя враховує можливість підозрюваного залишити територію України з огляду в тому числі на те , що підозрюваний не зареєстрований на території України. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України, в тому числі волонтерів існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчої судді, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Оцінюючи зазначений прокурором ризик можливості незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя відхиляє доводи прокурора про наявність такого ризику, оскільки будь-яких доказівщодо такого впливу надано не було, свідки за весь час досудового слідства та судового провадження до органів Національної поліції чи суду з заявами про тиск чи погрози з боку підозрюваного не звертались, тому такі твердження прокурора носять абстрактний характер та не підтверджуються жодними доказами.

Окрім цього, прокурором необґрунтовано, яким саме чином підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Вказані обставини формують у слідчої судді переконання щодо відсутності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

До того ж, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, на який в тому числі посилалась прокурор у клопотанні, належним чином не обґрунтований та не доведений прокурором у судовому засіданні. Наявність вказаного ризику прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та місця реєстрації на території України. Зазначені обставини є непереконливими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Слідча суддя враховує те, що підозрюваний працевлаштований директором у ТОВ ««ДОМІНІОН-8» та є раніше не судимим. Відтак, слідча суддя не бере до уваги вказаний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 17 КПК України.

Разом з тим, слідча суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вище викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідча суддя вважає доведеним наявність підстав для продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу із 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, оскільки існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від органів досудового розслідування.

Отже, слідча суддя доходить висновку, що є підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України: ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Зважаючи на те, що на даний час тривають слідчі та процесуальні дії, які не вдалося завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовженгня запобіжного заходу, а тому вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час до 29.03.2025 року включно.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

2. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.03.2025 року включно.

3. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , дію обов`язків, які було покладено на останнього ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29.10.2024.

4. Строк дії ухвали суду до 29 березня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду оголошено 31 січня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1