В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/24/25

Провадження № 1-кп/348/172/25

03 лютого 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження №0000455, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.11.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працевлаштованого, на утриманні має неповнолітню дитину, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Кримінальне правопорушення ним вчинено за таких обставин:

08.11.2024 о 19.40 год. ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Княгині Ольги в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, за порушення правил дорожнього руху, а саме п. 19.2. Правил дорожнього руху, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували при виконанні службових обов`язків по патрулюванню території.

В ході спілкування з водієм ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - алкотестера «Drager», на що ОСОБА_4 погодився. Після цього, ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами тесту підтвердилось, що ОСОБА_4 керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим, поліцейською ОСОБА_7 складено відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_4 , переслідуючи намір уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, перебуваючи у службовому автомобілі працівників поліції марки «Renault Duster», н.з. НОМЕР_2 , запропонував поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняти від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5 000 грн, які в подальшому надав, поклавши їх біля важеля перемикання передач автомобіля, для не направлення ОСОБА_7 до суду складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка у свою чергу від вказаної пропозиції відмовилася.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, засудив свою поведінку та пояснив, що активно сприяв досудовому розслідуванню і ним 07.01.2025 укладено угоду про визнання винуватості. Пообіцяв, що подібного більше не повториться.

Прокурор звернув увагу, що 07.01.2025 між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури району Івано-Франківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримали і просили її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про відсутність потерпілих. Вказав, що при укладенні цієї угоди дотримані положення КПК України та КК України, угода відповідно до вимог ч. 2 ст. 470 КПК України укладена за погодженням з заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури. Просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, а саме: у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Також відповідно до примітки, що міститься у ст. 45 КК України, це кримінальне правопорушення вважається корупційним кримінальним правопорушенням.

При цьому, матеріалами кримінального провадження підтверджується відсутність ознак вчинення ОСОБА_4 кримінального корупційного правопорушення у співучасті, а також заподіяної шкоди або завдання збитку.

Згідно абз. 6 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з укладеною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного провадження обставин, а саме: що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України; щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Крім того, сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 та є йому зрозумілими.

Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому, суд у підготовчому судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода укладена за погодженням з заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Також не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у цьому провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, перебуває на обліку в Надвірнянському РТЦКСП.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і такі обставини характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 проявилося щире каяття.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн.

Таке покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 07.01.2025, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені. В укладенні цієї угоди згідно ст. 52 КПК України брав участь захисник.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не заподіяно. Потерпілих у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.

Станом на час ухвалення вироку забіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2024 на тимчасово вилучене майно, підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, ст. 96-1, 96-2 КК України.

Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

За санкцією ч. 1 ст. 369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

При цьому, в угоді про визнання винуватості сторонами відповідно до ст. 472 КПК України обумовлено застосування спеціальної конфіскації предмета неправомірної вигоди - коштів в сумі 5 000 грн., які обвинувачений запропонував та надав поліцейським.

На підставі викладеного, керуючись ст. 45, 50-53, 65-67, 96-2 КК України, ст. 100, 174, 314, 373, 374, 392-394, 468-476 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 січня 2025 року, укладену між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн 00 коп. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025, на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти в сумі 5 000 грн купюрами номіналом по 1 000 грн у кількості п`яти штук з наступними серійними номерами: АД 8156137; АС 9852458; БЛ 7742805; ЕБ 3727678; ГП 1914507, які було вилучено 08.11.2024 під час огляду місця події за адресою: вул. Княгині Ольги в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, із службового автомобіля «Renault Duster», н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування - скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 5 000 грн купюрами номіналом по 1 000 грн у кількості п`яти штук з наступними серійними номерами: АД 8156137; АС 9852458; БЛ 7742805; ЕБ 3727678; ГП 1914507, які було вилучено 08.11.2024 під час огляду місця події за адресою: вул. Княгині Ольги в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, із службового автомобіля «Renault Duster», н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які згідно постанови слідчого від 08.11.2024 поміщено до спеціального пакета ICR 0213411 та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000455 - конфіскувати у власність держави.

- DVD-R диск (постанова від 28.11.2024) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1