Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/340/25
Номер провадження 1-кс/711/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

власника майна - підозрюваного ОСОБА_5

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, вказуючи, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 12.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування, окрім іншого, встановлено, що 14.01.2025, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_7 , згідно попередньої телефонної домовленості, зустрівся з ОСОБА_5 поблизу автовокзалу м. Тальне, що розташований за адресою: Черкаська обл., м. Тальне, вул. Соборна 150. Одразу після цього, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки BMW X 5, чорного кольору, н.з НОМЕР_1 , іноземної реєстрації, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_7 , та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, надав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , який являється службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2000 доларів США за вчинення останнім в інтересах третьої особи, зокрема ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дій з використанням наданого йому, тобто ОСОБА_7 , службового становища, а саме за виготовлення ОСОБА_8 військово-облікового документу, постановку останнього на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації.

Одразу після цього, 14.01.2025 о 10 год. 32 хв. ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, окрім того, під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

14.01.2025 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідчий вказує, що вказаний мобільний телефон є важливим доказом у провадженні, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності та приховування речових доказів, може вчинити дії для знищення інформації, що міститься в телефоні, що унеможливить подальший його огляд.

Враховуючи те, що за допомогою вказаного мобільного телефону ОСОБА_5 підтримував зв`язок з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також міг вести листування з особами, які сприяли вчиненню даного кримінального правопорушення, такий телефон зберігає відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, та підлягає до визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

При цьому слідчий зазаначає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження цього речового доказу, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на його відчуження, розпорядження чи користування ним. При цьому слідство вважає, що повернення речового доказу підозрюваному ОСОБА_5 , жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самим власником, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

14.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речових доказів і недопущення передачі іншим особам шляхом заборони розпорядження та/або користування, слідчий за погодженням з прокурором звернулась з даним клопотанням до слідчого судді та просила накласти арешт на мобільний телефон, вилучений в ході проведення 14.01.2025 особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задоволити з підстав викладених в ньому та доданих до нього документів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник. адвокат ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо накладення арешту на вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 мобільний телефон, поклались на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 12.12.2024, - 14.01.2025, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_7 , згідно попередньої телефонної домовленості, зустрівся з ОСОБА_5 поблизу автовокзалу м. Тальне, що розташований за адресою: Черкаська обл., м. Тальне, вул. Соборна 150. Одразу після цього, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки BMW X 5, чорного кольору, н.з НОМЕР_1 , іноземної реєстрації, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_7 , та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, надав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , який являється службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2000 доларів США за вчинення останнім в інтересах третьої особи, зокрема ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дій, з використанням наданого йому, тобто ОСОБА_7 , службового становища, а саме за виготовлення ОСОБА_8 військово-облікового документу, постановку останнього на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації.

14.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3 ст. 369 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

14.01.2025 в період часу з 10 год. 41 хв. до 13 год. 26 хв., органом досудового розслідування під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

14.01.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000487 від 12.12.2024, згідно якої мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , було визнано речовим доказом, оскільки за допомогою вказаного мобільного телефону ОСОБА_5 підтримував зв`язок з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також міг вести листування з особами, які сприяли вчинення даного кримінального правопорушення, такий телефон зберігає відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 14.01.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, клопотання про арешт майна подано до суду 15.01.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучений 14.01.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України: мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , - є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування, може містити відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому органу досудового розслідування необхідно провести детальний огляд та аналіз вилученого мобільного телефону, що надасть можливість з`ясувати всі обставини кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що наявність чи відсутність інформації, що має значення для кримінального провадження на вилученому мобільному телефоні буде оцінено органом досудового розслідування чи слідчим суддею вже після проведення огляду зазначеного пристрою, у рамках вказаного кримінального провадження чи під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на вилучене в ході проведення 14.01.2025 особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, майно з метою збереження речових доказів, а саме на: мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 12.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487, з метою збереження речового доказу, на майно, вилучене в ході проведення 14.01.2025 особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: мобільний телефон «ІPhone 15 Plus» в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити прокурору, слідчому, власнику майна та його представнику.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1