печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7655/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000507 від 10.07.2023 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_6 , за погодження прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000507 від 10.07.2023 ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що У Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 10.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним:

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, м. Носівка, Чернігівської обл., паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 26.10.2017, виданий Великобагачанський сектор УДМС у Полтавській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення ОHara v. United Kingdom of 16 October 2001, п.34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п. 1 (с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, п. 45).

Вищевказані обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема:

- протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколами обшуків за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_8 в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» (код ЄРДПОУ 08565090), за місцем мешкання інших учасників організованої групи яку очолював ОСОБА_8 , за місцем мешкання родичів ОСОБА_8 ;

- протоколами оглядів вилученої в ході проведення обшуків техніки, а також банківських документів отриманих в ході досудового розслідування;

- висновками судових портретознавчих експертиз;

- допитами потерпілих від дій організованої групи, яку очолював ОСОБА_8 , осіб;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так, ОСОБА_8 , маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, протягом 2023 року, а саме у період з червня по серпень 2023 року (більш точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у організованій групі ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_8 , передбачав вчинення умисних особливо тяжких злочинів на території різних областей України, у зв`язку з чим, до складу організованої групи увійшли щонайменше шість осіб, які поділяли погляди ОСОБА_8 щодо можливості вчинення злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення шахрайських дій, мали необхідні знання та навички, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

Так, найвищу (першу) ланку у організованій групі, ОСОБА_8 відвів собі, згідно чого, йому, як організатору та її вищому керівнику, підпорядковувались всі інші учасники організованої групи, які безумовно, чітко і своєчасно виконували всі його вказівки, настанови та вимоги.

При цьому, саме ОСОБА_8 визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв плани вчинення злочинів і доводив їх до виконавців, особисто координував злочинну діяльність учасників організованої групи згідно з ієрархічною побудовою, приймав рішення про включення до її складу нових членів, здійснював контроль за їх діяльністю, доручав учасникам організованої, розподіляв отримані злочинним шляхом гроші від вчинення злочинних дій.

Другу ланку у ієрархії організованої групи ОСОБА_8 займали найбільш довірені особи, що підпорядковувались останньому та здійснювали введення в оману довірливих громадян, з метою отримання доступу до особистих банківських рахунків громадян, кабінетів банківської системи «клієнт-банк» та заволодіння грошовими коштами з банківських рахунків громадян, підбирали осіб для обготівкування грошових коштів в банкоматах. Такі особи поділяли погляди організатора щодо можливості вчинення корисливих злочинів, з метою незаконного, швидкого збагачення, безпосередньо вчиняли злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керували діями осіб, які не входили до складу організованої групи і яких використовували для вчинення злочинів, а також, тих, яким взагалі не було відомо про злочинну діяльність членів організованої групи.

Третя ланка у організованій групі була відведена особам з числа осіб, які здійснювали безпосереднє обготівкування грошових коштів через банкомати за вказівкою довірених до ОСОБА_8 учасників організованої групи, отримувавши за ці дії частину грошових коштів у відсотковому співвідношенні від знятої суми.

Також до третьої ланки організованої групи, за згоди організатора, його довіреними особами, увійшли їх раніше знайомі особи, які поділяючи погляди на швидке та протиправне збагачення, шляхом введення в оману довірливих громадян та заволодіння їх грошовими коштами, відповідно до розподілених ролей, забезпечували конспірацію щодо вчинених злочинів та недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами.

Відповідно до свого злочинного плану щодо створення та діяльності організованої групи, ОСОБА_8 розподілив ролі та функції між співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування усіх її членів.

Так, ОСОБА_8 , як керівник організованої групи, виконував наступні функції:

- виступав організатором організованої групи та здійснював її загальне керівництво;

- створив закритий Telegram аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через який здійснював керівництво організованою групою, шляхом надання вказівок іншим її учасникам, а також координацію дій всіх учасників групи особисто або через посередників;

- розробляв плани вчинення злочинів, координував дії учасників під час готування та вчинення кримінальних правопорушень;

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи; встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в організованій групі та забезпечував їх дотримання всіма учасниками;

- розповсюджував самостійно або через інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб оголошення з посиланнями на сайти що імітують авторитетні сайти або схожі на такі, тобто «фішингові посилання», з метою отримання подальшого доступу до особистого кабінету системи «клієнт-банк» довірливих громадян;

- надавав іншим учасникам вказівки в закритому Telegram аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо оплати реклами створених фішингових посилань для залучення більшої кількості громадян (у подальшому потерпілих осіб) до так званої «виплати від держави»;

- відповідав за розподіл грошей отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

У цей же час, тобто не пізніше липня 2023 року ОСОБА_8 , реалізовуючи розроблений злочинний план, залучив до діяльності організованої групи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 та ОСОБА_14 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб переконавши останніх у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, при функціонуванні організованої групи, довів їм структуру організованої групи, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів і отримав їх добровільну згоду на участь у організованій групі та її незаконній діяльності.

Таким чином, в період часу протягом 2023 року, а саме з червня по серпень 2023 року, створена ОСОБА_8 організована група вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із введенням в оману довірливих громадян, задля отримання доступу до їх особистих банківських рахунків, кабінетів в банківській системі «клієнт-банк» та подальшому обготівкуванню грошових коштів в банкоматах за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 діючи у складі організованої групи очоленої ОСОБА_8 разом із іншими учасниками, виконуючи відведену йому роль, згідно єдиного та спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд незаконних заволодінь чужим майном - грошовими коштами клієнтів банківської установи, шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайств), а саме:

1. 13.07.2023 шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 20 800 грн. (двадцять тисяч вісімсот гривень), які належать ОСОБА_15 ;

2. 13.07.2023 шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 40 000 грн. (сорок тисяч гривень), які належать ОСОБА_16 ;

Всього у зазначений період часу учасники організованої групи, шляхом введення в оману потерпілих заволоділи чужим майном на загальну суму 60 800 гривень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає, що відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 незаконно впливати на свідків, потерпілих, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати домашній арешт в нічну пору доби.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження щодо клопотання, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зібраними в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

При цьому, варто зазначити, що слідчий суддя частково приймає доводи сторони захисту, серед іншого, щодо неможливості застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, оскільки останній має міцні соціальні зв`язки та йому необхідно працювати, проте вказані обставини, на які посилається сторона захисту при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, проте дає підстави суду прийти до висновку, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідність та ступенем доведених ризиків, а запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23:00 год. по 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000507 від 10.07.2023, а саме до 11.04.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1