Справа № 504/3781/17
Номер провадження 1-кп/504/92/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Доброслав матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001661 від 04.09.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець за національністю, громадянин України, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений, офіційно зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2011 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, судимість за яким погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 органом досудового розслідування, обвинувачуються у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у сховище, а саме у тому, що 03.09.2017 року приблизно о 18.00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 перебуваючи на пакувальному майданчику торгівельно-розважального центру «Рив`єра», що в межах Фонтанської сільської територіальної громади Одеського району Одеської області, помітив автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном, що знаходиться у вказаному транспортному засобі.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, підійшов до автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , та за допомогою невстановленого у ході слідства приладу відімкнув сигналізацію, відкрив двері переднього водійського сидіння та проник до салону автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_8 відкрив бардачок вказаного транспортного засобу, звідки таємно та умисно викрав відеореєстратор марки «Transcend», чорного кольору, із серійним номером D19178-0094, вартістю 5000 гривень, помістив до своєї сумки, чорного кольору, після чого покинув салон автомобіля та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що 03.09.2017 року він дійсно перебував на паркувальному майданчику ТРЦ «Рів`єра» та побачив автомобіль який був зовні схожий на автомобіль його знайомої у зв`язку з чим сів до вказаного автомобіля. Зауважив, що автомобіль був відчинений і це була випадковість. Невдовзі після цього до автомобіля підійшли дві жінки, які повідомили що він проник до їхнього автомобіля, почали скандалити та звинувачувати його у крадіжці. Після прибуття поліції його відвезли до Фонтанського відділу поліції де його та його особисті речі були оглянуті, проте нічого забороненого чи викраденого він при собі не май, та поліцейські у нього не знайшли. Наголошував, що сів у чужий автомобіль випадково, автомобіль був відчинений, для його відкриття ним не використовувались спеціальні засоби, мети щодо викрадення він не мав.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 03.09.2017 року вона разом із донькою прибули до ТРЦ «Рів`єра», припаркувала автомобіль, та вирушила до магазину. У час коли вона заходила до магазину в автомобілі спрацювала сигналізація, та вона повернулась до автомобіля та побачила, що в автомобілі сидить раніше не знайомий їй чоловік - ОСОБА_8 , який спочатку повідомив що це його автомобіль, а потім сказав, що помилився. Вона почала кричати на цього та на її крик підійшов чоловік, як згодом виявився працівником поліції, який допоміг затримати ОСОБА_8 . Вона одразу оглянула авто та помітила відсутність автомобільного відео регістратора. Чоловік який допоміг затримати ОСОБА_8 , оглянув речі затриманого та у його сумці виявив зниклий відео регістратор. Далі вони дочекались приїзду поліцейських та прослідували до поліцейського відділку, де повторно було оглянуто ОСОБА_8 , та його речі проте відео регістратор кудись зник.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що 03.09.2017 року вона зі своєю матір`ю ОСОБА_9 прибули до ТРЦ «Рів`єра» на автомобілі «Mitsubishi Lancer» сірого кольору та вирушили до магазину. У час коли вони з матір`ю заходили до магазину, в автомобілі спрацювала сигналізація та вони відразу повернулась до автомобіля. Коли вони підійшли до автомобіля то побачила, що в автомобілі сидить ОСОБА_8 , який сказав що помилився автомобілем, та намагався покинути місце події. Почувши суперечку до них підійшов чоловік який затримав ОСОБА_8 та не давав йому піди то приїзду поліції. При цьому чоловік який допоміг затримати ОСОБА_8 , оглянув речі затриманого та у сумці яка була при ньому виявив зниклий відео регістратор.

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні надані стороною обвинувачення наступні докази:

- витяг з кримінального провадження №001661 від 03.09.2017 року;

- доручення про проведення досудового розслідування від 04.09.2017 року;

- повідомлення про початок досудового розслідування від 04.09.2017 року;

-постанова про призначення процесуального керівника від 04.09.2017 року;

-протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2017 року;

- заява ОСОБА_9 про дозвіл працівниками поліції на огляд автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний номер НОМЕР_1 .

- протокол огляду місця події від 03.09.2017 року автомобіля «Mitsubishi Lancer» у відповідності до якого оглядом автомобіля не виявлено будь яких механічних пошкоджень замків, вікна автомобіля зачинені та також не мають пошкоджень, в салоні автомобіля обстановка не порушена;

- фотографія тильної частини коробки відео регістратора DrivePro 220 Trancend серійний номер D19178-0094;

- заяву ОСОБА_11 про надання дозволу на проведення огляду автомобіля ВАЗ 21043;

- протокол огляду автомобіля ВАЗ 21043 від 03.09.2017 року, при огляді якого не виявлено предметів заборонених до обігу та речей які можуть становити інтерес для слідства не виявлено:

- протокол огляду ОСОБА_8 від 03.09.2017 року, згідно до якого предметів які можуть становити інтерес для слідства не виявлено та нічого не вилучалось;

- протокол огляду ОСОБА_11 від 03.09.2017 року, згідно до якого предметів які можуть становити інтерес для слідства не виявлено та нічого не вилучалось

- протокол огляду речей та документів від 05.09.2017 року, у відповідності до якого оглянуто відеозаписи із парковки торгівельного центру «Рів`єра».

- DVD диск на якому містяться два відеозаписи «NVR_ch4_main_0000_1000» та «NVR_ch4_main_3100_0000», на яких міститься відеозапис із парковки торгівельного центру «Рів`єра», 03.09.2017 року за період часу з 17:31 по 18:10 годину.

- протокол обшуку від 23 вересня 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_11 (?);

- протокол обшуку від 23 вересня 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_8 в ході якого не виявлено речей які могли б становити інтерес для слідства.

- запити до ломбардів ПТ «Ломбард 999 груп», ПТ «Ломбард синдикат-плюс», ПТ «Ломбард гроші ТУТ», ПТ «Ломбард Капітал», ПТ «Чорноморець», ПТ «Ломбард Фенкс», ПТ «Ломбард Приват» Сич і компанія», ПТ «Ломбард Лазуріт», ПТ «Ломбард Золота скриня», ПТ «Ев.Ро Фінанси ЛТД і компанія», ПТ «Ломбард за участі ТОВ Укркредитсевіс і компанія» у відповідях на які не міститься інформації щодо заставлення ОСОБА_8 будь якого майна;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.10.2017 року за участі потерпілої ОСОБА_9 із відеозаписом;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2017 року за участі свідка ОСОБА_10 із відеозаписом;

-характеристику надану УОП СП Суворовського ОП ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_8 , згідно до якої останній характеризується позитивно.

- висновок експерта №1244-д від 27.10.2017 року за результатами проведення дактилоскопічної експертизи, у відповідно до пункту 2 якого слід папілярного узору пальця руки розмірами 22x22мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 28x30мм, що був виявлений та вилучений 03.09.2017 в ході огляду місця події, а саме з поверхні бар дачка автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований на парковці торгово-розважального центру «Рив`єра», залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч.1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення, посилається на докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.

Оцінюючи та аналізуючи докази в їх сукупності, суд звертає особливу увагу на один із конституційних принципів, закладених в ст. 62 Конституції України, щодо прав, свобод та обов`язків людини і громадянина, де визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, тому що доведення вини - це завдання сторони обвинувачення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Так, з протоколу огляду місця події автомобіля «Mitsubishi Lancer» від 03.09.2017 року вбачається, оглядом автомобіля не виявлено будь яких механічних пошкоджень замків, вікна автомобіля зачинені та також не мають пошкоджень, в салоні автомобіля обстановка не порушена. Жодних відомостей про місце розташування майна відео регістратора Trancend про викрадення кого заявляє потерпіла ОСОБА_9 , слідів його кріплення/демонтажу в протоколі не зазначено.

Отже, вищевказаний протокол не містить жодних необхідних та допустимих доказів, що могли вказувати на вчинення активних дій по заволодінню майна ОСОБА_9 , як ОСОБА_8 , так і будь якими іншими особами та їх причетність до викрадення майна.

На оглянутих в судовому засіданні «NVR_ch4_main_0000_1000» та «NVR_ch4_main_3100_0000» від 03.09.2017 року за період часу з 17:31 по 18:10 годину зафіксовано, як людина схожа на ОСОБА_8 (у судовому засіданні ОСОБА_8 підтвердив, що цією особою є він) у зеленому верхньому одязі відкриває двері сріблястого автомобіля (18:01:48 година на наданому записі), невдовзі після чого (18:02:44) до згаданого автомобіля підходять дві інші людини, що в цілому корелюється із наданими в судовому засіданні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показами. Разом з тим на даному записі не можливо встановити факт викрадення ОСОБА_8 будь якого майна, окрім того із наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_8 вчинялись будь які дії направлені на подолання запірних/охоронних механізмів(засобів) автомобіля які обмежують вільний доступ сторонніх осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що потрапив до салону автомобіля «Mitsubishi Lancer», який належить потерпілій ОСОБА_9 , проте стверджував, що сталось це через помилку, оскільки вважав, що це автомобіль знайомої йому особи.

З наданих стороною обвинувачення доказів не можливо, поза розумним сумнівом встановити, що ОСОБА_8 дійсно викрав будь яке майно із автомобіля належного потерпілій, та чи був взагалі автомобільний відео регістратор у вказаному автомобілі, як до, так і після того, як ОСОБА_8 сів до вказаного автомобіля.

Крім того, суд вважає що слідством не встановлено належних фінансово-юридичних документи, щодо власності та придбання вищевказаного майна, оскільки суд не може прийняти до уваги наданий суду іноземною мовою (за ознаками схожою на тайську) документ на ім`я « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ?) та фотографію коробки приладу DrivePro 220 Trancend серійний номер D19178-0094, як такі що достеменно можуть свідчити про перебування саме цього майна в автомобілі та належність його потерпілій ОСОБА_9 .

Висновок експерта №1244-д від 27.10.2017 року підтверджує, факт перебування ОСОБА_8 , в автомобілі «Mitsubishi Lancer» державний номер НОМЕР_1 , проте вказане не заперечується, самим обвинуваченим та не доводить його причетність до викрадення майна.

Що стосується інших доказів, досліджених судом та наведених у вироку та досліджених судом, зокрема: протокол обшуку від 23 вересня 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_8 в ході якого не виявлено речей які могли б становити інтерес для слідства, численні запити до ломбардів у відповіді на які не міститься інформації щодо заставлення ОСОБА_8 будь якого майна, протоколи проведення слідчих експериментів від 11.10.2017 року за участі потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 із відеозаписами, які були досліджені в судовому засіданні, то вони не є такими, на підставі яких суд може встановити наявність фактів та обставин, які б вказували на винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та спростовувати доводи обвинуваченого про його непричетність до крадіжки.

При цьому судом приймається до уваги, що майно про зникнення якого заявляє потерпіла ОСОБА_9 не було виявлено у обвинуваченого ОСОБА_8 , ні у день звернення потерпілої до поліції, так і при проведенні обшуку за місцем його мешкання.

Суд відхиляє покази свідка ОСОБА_9 , оскільки дані покази не узгоджуються з іншими доказами відповідно до яких у обвинуваченого не знайшли предмет крадіжки. Свідок, який нібито був поліцейським та затримав ОСОБА_8 до прибуття поліції під час судового розгляду справи допитаний не був.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З огляду на викладене, жоден із наданих стороною обвинувачення доказів як сам по собі, так і в сукупності з іншими, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не дає достатніх підстав стверджувати поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду зправ людини» від 23.02.2006р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовуютьКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Так, зокрема, згідно з ст. ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_8 у межах пред`явленого йому обвинувачення, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у сховище, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 6, 19, 32, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 7, 8, 9, 17, 23, 41, 94, 214, 223, 246, 258, 260, 278, 284,291, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речові докази у справі, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1