КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

До провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 від 01 серпня 2024 року вих. № 1858, про вчинення кримінального правопорушення. В скарзі ставилося питання про зобов`язання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_6 від 01 серпня 2024 року вих. № 1858, про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні вищевказаної скарги, оскільки з викладених в заяві обставин не вбачається наявність події злочину, а в матеріалах справи відсутні докази, що органом досудового розслідування допущена бездіяльність.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , шляхом зобов`язання уповноважених службових осіб ГУНП в м. Києві, які наділені повноваженнями стосовно внесення відомостей заяв, повідомлень про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України від 01 серпня 2024 року № 1858, яка отримана ГУНП в м. Києві 01 серпня 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень було одержано 05 серпня 2024 року, що підтверджується проставленою відповідною відміткою на примірнику заяви. Жодного рішення у формі постанови слідчим, дізнавачем або прокурором не приймалося. Скаржника не повідомлено про внесення відомостей до ЄРДР. У зв`язку із наведеним, скаржник звернувся до суду зі скаргою у межах десятиденного строку з часу подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Однак, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, хоча, на переконання сторони захисту, обставини вчинення кримінальних правопорушень є достатніми для реєстрації відомостей про такі кримінальні правопорушення в ЄРДР та подальшого здійснення досудового розслідування. Сторона захисту вказує, що суд першої інстанції не розглянув доводів, наведених в скарзі скаржника, належним чином не перевірив їх, мотивованих і обґрунтованих відповідей на їх спростування у і своєму рішенні не навів, внаслідок чого постановив ухвалу з порушенням вимог кримінального і процесуального закону, що призвело до передчасного висновку про те, що у заяві про кримінальне правопорушення відсутні будь-які конкретні об`єктивні дані, які б під час досудового розслідування можливо перевірити, а також те, що зміст та суть заяви фактично має загальний характер. Крім того, суд першої інстанції не навів переконливих мотивів відхилення доводів скарги скаржника, а тому постановлене ним судове рішення не можна вважати таким, що відповідає приписам норм КПК України, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Також, сторона захисту вказує, що обов`язок перевірки фактів, обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, підтвердження їх конкретності/загальності покладено на слідчого, дізнавача в рамках проведення досудового розслідування у зареєстрованому кримінальному провадженні. Натомість, слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва прийняв незаконну та необґрунтовану ухвалу, яка повинна бути скасована судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, які надійшли в порядку ст. 422 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_6 01 серпня 2024 року вих. № 1858 звернувся до слідчого ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення в.о. директорки ГО "Центр протидії корупції" ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, однак відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

07 серпня 2024 року представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якій він просив зобов`язати уповноважених осіб ГУ НП у м. Києві внести відомості до ЄДРДР щодо обставин викладених в заяві про вчинення в.о. директорки ГО "Центр протидії корупції" ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність відомостей, які б свідчили про наявність події злочину в розумінні КК України, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважав доводи скаржника необґрунтованими.

На переконання колегії суддів, такий висновок ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які дані із заяв, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 вказує на можливе вчинення в.о. директорки ГО "Центр протидії корупції" ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

Водночас, з викладених в заяві ОСОБА_6 обставин , наразі не вбачається наявність події злочину, за зазначеними статтями кримінального закону, адже судовий розгляд у суді першої інстанції триває і остаточне судове рішення судом першої інстанції не ухвалено.

Поряд з цим, апелянт, посилається на те, що жодного рішення у формі постанови слідчим, дізнавачем або прокурором не приймалося, а скаржника не повдімолено про внесення відомостей до ЄРДР.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, приписи ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують наведених в цій нормі осіб невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення внести відомості до ЄРДР.

В той же час кримінальним процесуальним законом не передбачено прийняття цими особами окремого процесуального рішення у разі відсутності підстав для внесення таких відомостей.

Тому, саме слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР перевіряє, чи були достатні підстави для внесення таких відомостей.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується також на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити дію.

Отже, висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи останнього про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними.

Інші доводи, які б ставили під сумнів правильність ухвали слідчого судді, в апеляційній скарзі не наведені.

Судове рішення ухвалене з дотриманням вимог ст. 370 КПК України. Порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , з доповненнями який діє в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 від 01 серпня 2024 року вих. № 1858, про вчинення кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3