печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000936, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000936 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 04.11.2021 по 01.02.2022 ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 заволодів майном (грошовими коштами) останнього в особливо великому розмірі в сумі 370 000 доларів США, зареєструвавши ТОВ «БАХОР АГРО» () та ТОВ «ТЕПКОМ» () та переконавши ОСОБА_6 інвестувати в вищезазначені підприємства з метою подальшого отримання прибутку.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що з метою покращення свого матеріального становища та благ для свого існування, він вирішив зайнятись бізнесом. З цією метою і відшукував цікаві для себе проекти куди можна було інвестувати свої кошти з метою подальшого отримання достойного прибутку. Таким, що викликав у нього зацікавленість, а й відповідно високу вірогідність отримання прибутку, виявилась агро-діяльність: вирощування та реалізація сільськогосподарської продукції. З цією метою він познайомився в мережі Інтернет з особою на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який в подальшому ошукав його на значу суму грошових коштів.

В процесі спілкування, направленого на спільне та вигідне співробітництво з ОСОБА_5 , останній викликав у ОСОБА_6 враження порядної, ділової та комунікабельної людини. Сам же ОСОБА_5 , як виявилось згодом, дозовано надавав ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію щодо своєї обізнаності в галузі сільськогосподарської діяльності та наміру відповідального відношення до їх спільного із ним проекту, тобто з самого початку він мав на меті його ошукати. Лише ОСОБА_6 одноосібно були інвестовані кошти у розвиток, як він на той час вважав спільного та законного бізнесу, а саме у будівництво теплиць для вирощування в них овочевих культур. Спілкування відбувалось на рівних відкритих партнерських умовах, незважаючи на ту обставину, що у ОСОБА_5 коштів взагалі не було, а вся інвестиційна діяльність (вкладення коштів) була виключно за ОСОБА_6 . Щодо безпосереднього процесу інвестування, то воно мало місце як до, так і після реєстрації суб?єктів господарської діяльності, і направлені виключно на розвиток агропромислової діяльності за обставинами, зазначеними нижче.

ОСОБА_5 , викликавши у ОСОБА_6 хибну впевненість, яка полягала у законності і вигідності передачі йому грошових коштів, з метою створення правдивості своїх намірів та бажання отримати більш глибоку довіру ОСОБА_6 , запропонував та переконав його в необхідності реєстрації суб?єкту господарської діяльності. На пропозицію ОСОБА_5 він погодився, адже таким чином фінансові та господарські відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були врегульовані не лише на словах, а підкріплені юридично. В подальшому, відповідно до засад чинного національного законодавства, було зареєстровано ТОВ «БАХОР АГРО», , юридична адреса: Україна, 32336, Хмельницька область, Кам?янець-Подільський район, село Чорнокозинці, вулиця Окружна, будинок 19, та ТОВ «ТЕПКОМ», , юридична адреса Хмельницька область, Кам?янець-Подільський район, село Чорнокозинці, вулиця Окружна, будинок 19, що стало наслідком його інвестиції та фактичної передачі ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 180 000 доларів США у наступні дати: 04.11.2021 - 70 000 доларів США; 15.01.2022 - 70 000 доларів США; 25.01.2022 - 40 000 доларів США. Підтвердженням передачі коштів останньому є власноруч написана розписка ОСОБА_5 , котра була надана ним в день передачі-отримання коштів та без будь-якого тиску за волевиявленням та ініціативною самого ОСОБА_5 , що також стало додатковим фактором більш глибокої до нього довіри.

Крім того, 01.02.2022 на підставі договору поворотної безпроцентної позики №2022/02-01 ОСОБА_6 були інвестовані кошти в ТОВ «БАХОР АГРО» () у сумі 190 000 доларів США з конвертацією на національну валюту, що за договором становить 6 000 000 гривень, які також були освоєні ОСОБА_5 у власних цілях, як з коштами в готівковій, так і безготівковій формі.

Після реєстрації ТОВ «БАХОР АГРО» () ОСОБА_5 одразу приступив до виконання своїх обов?язів як директор товариства, взявши собі у штат свого підконтрольного бухгалтера.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи одноосібно доступ до рахунків підприємства, володіючи достеменно економічними та господарським показниками, взяв під контроль ТОВ «БАХОР АГРО» (), обмеживши тим самим та дистанціювавши ОСОБА_6 від контролю за ним, перевівши всі їх ділові стосунки в переважну усну площину, і не залишив ОСОБА_6 ніякого іншого варіанту як лише повна довіра до нього. Використавши породжену довіру, ОСОБА_5 виступив з ініціативою призначенням його директором підприємства відповідно до штатного розпису, адже він знав, що ОСОБА_6 на той момент часто виїжджав за кордон і не міг певний час бути поряд, проте постійно був на зв?язку.

В подальшому та на теперішній час ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань, передбаченими усними домовленостями та статутними положеннями підприємств ТОВ «БАХОР АГРО» () та ТОВ «ТЕПКОМ» (), не виконав та не виконує, зустрічей уникає, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 370 000 доларів США, що становить особливо великий розмір.

Згідно наданих ОСОБА_6 документів, а саме: договору поворотної безпроцентної позики №2022/02-01 від 01.02.2022, складеного в м. Одеса між позикодавцем засновником (учасником) ТОВ «Бахор Агро» ОСОБА_6 та позичальником ТОВ «Бахор Агро» в особі директора ОСОБА_5 , предметом договору є грошові кошти в сумі 6 000 000, 00 грн., термін повернення до 31.12.2022; розписки від 04.11.2021, згідно якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 кошти в сумі 70 000 доларів США на розвиток ТОВ «БАХОР АГРО» на закупку матеріалів та будівництво теплиць; розписки від 15.01.2022, згідно якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 70 000 доларів США на розвиток ТОВ «ТЕПКОМ»; розписки від 25.01.2022, згідно якої ОСОБА_5 отримав 40 000 доларів США від ОСОБА_6 для розвитку ТОВ «ТЕПКОМ», загальна сума отриманих ОСОБА_5 грошових кошів в період з 04.11.2021 по 01.02.2022 становить 370 000 доларів США.

25.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: Мас Book Pro Serial C02DQNJZQ05D з зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон iPhone 13 Pro IMEI: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон iPhone 13 Pro IMEI: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 , Mac ОСОБА_7 , грошові кошти номіналом 500 гривен в кількості 505 купюр та грошові кошти номіналом 200 гривен в кількості 100 купюр, загальною сумою 272 500 гривен, диск HDD S/N: S2R739CCBО3360, договір позики між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , видаткові накладні.

Крім того, 25.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва проведено обшук автомобіля Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_6 , під час якого вилучено обшукуваний автомобіль Subaru Forester синього кольору, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN-код: НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 .

Крім того, 25.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва проведено обшук домоволодіння, яке перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: жорсткий диск Samsung серійний номер S3X4NBOK201453W - 500 GB, жорсткий диск Kingston 120 GB серійний номер 50026B775A0028FD, жорсткий диск Cood Kam 240 GB серійний номер GUDO17155, жорсткий диск Patriot 120 GB серійний номер PBU120GS25SSDR, ноутбук ASUS серійний номер RANOCV136788446, грошові кошти в загальній сумі 140 000 гривень купюрами 200 та 500 гривен, печатки ТОВ «СВІДЕР ТЕХ» 43382286, ФГ «Мельник АГРО» 43434229, ТОВ «ХАЛК ГРУП» 41973396, ТОВ «РЕАЛ БІГ МЕДІА» 41973587, документи зі зразками почерку та підписів ОСОБА_5 , а саме:

схема структури власності ТОВ «БАХОР АГРО», розписка від 23.03.2024, договір купівлі-продажу та земельної ділянки від 31.07.2023, наказ №1 ТОВ «ТЕПКОМ» від 21.12.2021, опис документів ТОВ «ТЕПКОМ» від 16.12.2021, опис документів ТОВ «ТЕПКОМ» від 14.12.2021, заява до ТОВ «Альфа-лізинг Україна» від 04.02.2024, опис документів ТОВ «Бахор-Агро» від 04.11.2021, наказ №1 від 21.12.2021 ТОВ «Тепком», розписка ОСОБА_9 від 29.04.2021, договір про надання права користування ділянкою від 29.04.2021, опис документів ТОВ «Бахор-Агро» від 14.12.2021, наказ ТОВ «Бахор-Агро» від 04.11.2021, опис документів ТОВ «Бахор-Агро» від 20.12.2021, IPAD PRO серійний номер МРQM756МFР, транзитний номер АТ64072 на транспорт колісний LOVOL НОМЕР_15 заводський номер НОМЕР_10 2020 року випуску, сертифікат, технічний опис на транспорт, результати випробування, сертифікат відповідності затвердженого типу, видаткова накладна №ДТ00-005258 від 07.07.24, акт приймання-передачі від 07.07.2023, договір купівлі-продажі від 07.07.2023, декларація на транспорт, транспортний номер НОМЕР_13 на транспорт колісний НОМЕР_14 заводський номер НОМЕР_11 2023 року випуску, видаткова накладна №MТ00-000463 від 14.08.2023, акт приймання-передачі від 14.08.23, договір купівлі-продажу від 14.08.23, митна декларація на транспорт JІANGSUNA, сертифікат затвердження типу, результати випробування, сертифікат відповідності, технічний опис, корпоративний договір ТОВ «Бахор-Агро» від 04.11.2021, договір про партнерську (спільну) діяльність від 04.2023, відеореєстратор HIKVISION.

На вилученому автомобілі, печатках, грошових коштах та документах може міститься інформація щодо протиправної діяльності ОСОБА_5 та підтверджувати обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Автомобіль та грошові кошти вилучені в ході проведення обшуку можуть бути набутими злочинним шляхом.

Таким чином, зазначене майно відповідає критеріям, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та постановою від 25.10.2024 у кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищезазначеного майна неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Метою накладення арешту на майно є запобігання його пошкодженню, відчуженню третім особам, забезпечення проведення відповідного експертного дослідження та попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Підсумовуючи клопотання, прокурор просив накласти арешт на майно ОСОБА_5 , тимчасово вилучене в ході проведення обшуків, а саме:

- автомобіль марки Subaru модель Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , ключі від автомобіля;

- грошові кошти номіналом 500 гривен в кількості 505 купюр та грошові кошти номіналом 200 гривен в кількості 100 купюр, загальною сумою 272 500 гривен;

- грошові кошти в сумі 140 000 гривен купюрами номіналом 200 та 500 гривен, печатки ТОВ «СВІДЕР. ТЕХ» 43382286, ФГ «МЕЛЬНИК-АГРО» 43434229, ТОВ «ХАЛК ГРУП» 41973396, ТОВ «РЕАЛ БІГ МЕДІА» 41973587.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити та накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на його необґрунтованість. Вважав, що обставини, що досліджуються у вказаному провадженні, не містять ознак ані кримінального правопорушення, ані цивільно-правових відносин. З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 та заявник у даному провадженні особисто разом створювали бізнес на договірних умовах, відповідно до статутного капіталу є власниками Товариства. Відповідно до їх переписки останні цілеспрямовано йшли до створення підприємства, заявником самостійно на рахунок ТОВ вносилися кошти, з ним узгоджувалися усі дії, ніхто не переховувався та не мав такого умислу. ОСОБА_5 є добросовісною особою та батьком трьох малолітніх дітей. Працівники правоохоронних органів, всупереч забороні ухвалою слідчого судді вилучати грошові кошти та транспортні засоби, вилучили єдиний автомобіль у сім`ї та всі грошові кошти. Заявник у провадженні є особою, яка неодноразово скаржилася на інших підприємців, з якими він укладав договори, відтак стороною обвинувачення в повній мірі не перевірено особу заявника. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до вилученого майна, оскільки ОСОБА_5 є свідком, будь-яких правопорушень не вчиняв, лише вів бізнес (що підтверджується листуванням між ним та ОСОБА_6 ). Боргові розписки бралися для перестрахування, оскільки особи були мало знайомі та ОСОБА_6 вже неодноразово обманювали у господарській діяльності.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів. Натомість сторона захисту вважає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 5 ст. 190 КК України з наявних матеріалів не вбачається. Прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з огляду на предмет доказування за ч. 5 ст. 190 КК України. Крім того, з клопотання прокурора не вбачається, яким чином майно, на яке накладено арешт, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 190 КК України, що є обов`язковим при накладенні арешту у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, про що прямо вказано у ч. 2 ст. 173 КПК України. Отже, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин. З огляду на викладене, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, а вилучене майно повернути власнику - ОСОБА_5 .

Власник майна ОСОБА_5 зазначив, що до початку війни вони з ОСОБА_6 запланували цей бізнес, останній запропонував інвестувати в агро-діяльність, всі документи робили його юристи, договори позики планували робити на 3 роки, обидва вносили грошові кошти. З початком війни допоміг ОСОБА_6 переїхати до нього в м. Кам`янець-Подільський, перевезти його вагітну дружину, після чого останній вивіз свою сім`ю за кордон та почав казати про фінансові труднощі та неможливість подальшого інвестування та закриття тих сум, що він обіцяв внести (приблизно 1 млн доларів), на що ОСОБА_5 сказав, що сам впорається і вони будуть потрошки будуватися, як тільки вони запустили теплицю - ОСОБА_6 почав отримувати перші кошти. Потім останній заявив, що йому потрібно отримувати не менше 200 тисяч на місяць, натомість бізнес стільки не заробляв. ОСОБА_6 постійно отримував інформацію скільки ОСОБА_5 вкладає кожного місяця через те, що ОСОБА_6 не може. Під час обшуку були вилучені такі документи. Вважав, що в даному випадку він постраждала сторона, оскільки ОСОБА_6 зі свого боку його обманював, а він входив в його положення та витрачав свої гроші. Щодо позики вказав, що і він, і ОСОБА_6 однаково внесли свої гроші на фірми, однак остання не повернула їх їм.

Прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування отримано достатньо відомостей про те, що відповідна діяльність не буде здійснюватися і підтверджується матеріалами кримінального провадження. Установлені первинні фінансово-бухгалтерські документи по відповідних юридичних особах, які були створені, не підтверджують проведення відповідних оплат і внесення коштів тими або іншими людьми, а додатково підтверджують, що кошти передавалися саме особі ОСОБА_5 як фізичній особі. Крім того, якби така діяльність дійсно здійснювалась би, то сторона захисту надала б фінансові документи, якими би підтверджувалося проведення витрат грошових коштів. Обґрунтовуючи відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, зазначив, що сторона обвинувачення вважає, що вилучені під час обшуку грошові кошти є такими, що здобуті злочинним шляхом, а саме шляхом конвертації тих коштів, які були передані в іноземній валюті. Щодо печаток вказав, що в ході розслідування даного провадження проведено ряд обшуків на інших юридичних особах, засновником яких є ОСОБА_5 , однак у частині випадків зафіксовано взагалі відсутність будь-якої діяльності або відсутність відповідних юридичних осіб на вказаних адресах, які містяться в реєстраційних документах. Відтак на даний час додатково перевіряється причетність ОСОБА_5 до заволодіння грошовими коштами аналогічним способом стосовно інших осіб. Автомобіль виступає як засіб вчинення кримінального провадження, безпосередньо використовувався для вчинення протиправних дій.

Адвокат ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 має 3 малолітніх дітей, вилучений автомобіль є єдиним на всю сім`ю, якби ОСОБА_5 був шахраєм та володів такими коштами, то мав би можливість покинути територію України, натомість останній намагається вести господарську діяльність.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000936 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2024 (справи № 757/44987/24-к, № 757/44973/24-к, № 757/44967/24-к) надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_5 ; за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 ; а також за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , відповідно /а. м. 63-64, 73-74, 85-86/.

25.10.2024 в період часу з 13-13 год. по 13-30 год. на підставі ухвали слідчого судді від 03.10.2024 у справі № 757/44987/24-к проведено обшук, в ході якого вилучено транспортний засіб - автомобіль марки Subaru модель Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , ключі від автомобіля /а. м. 65-69/.

25.10.2024 в період часу з 08-12 год. по 12-30 год. на підставі ухвали слідчого судді від 03.10.2024 у справі № 757/44973/24-к проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти в сумі 140 000 гривен купюрами номіналом 200 та 500 гривен (які знаходилися у сейфі), печатки ТОВ «СВІДЕР. ТЕХ» 43382286, ФГ «МЕЛЬНИК-АГРО» 43434229, ТОВ «ХАЛК ГРУП» 41973396, ТОВ «РЕАЛ БІГ МЕДІА» 41973587 /а. м. 75-81/.

25.10.2024 в період часу з 07-46 год. по 11-19 год. на підставі ухвали слідчого судді від 03.10.2024 у справі № 757/44967/24-к проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти номіналом 500 гривен в кількості 505 купюр та грошові кошти номіналом 200 гривен в кількості 100 купюр, загальною сумою 272 500 гривен (вилучені зі спальної кімнати) /а. м. 87-92/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, є достатні підстави вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні №0000936, та ОСОБА_5 причетний до розслідуваної в рамках кримінального провадження протиправної діяльності, а вилучені за місцем його проживання та в належному йому житлі грошові кошти є предметом злочину, набуті кримінально протиправним шляхом та, ймовірно, у подальшому конвертовані з доларів США у національну валюту, а печатки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки згідно фабули кримінального правопорушення ОСОБА_5 здійснював протиправну діяльність, використовуючи зареєстровану ним юридичну особу, займаючи посаду директора ТОВ «БАХОР АГРО». Крім того, слідчий суддя звертає увагу на твердження прокурора про наявність інших зареєстрованих на ОСОБА_5 юридичних осіб, які фактично не здійснюють господарську діяльність та/або відсутні за адресою місця реєстрації.

Крім того, постановами старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 від 25.10.2024 вилучені в ході обшуків грошові кошти та печатки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000936 /а. м. 82-84, 93-94/.

Таким чином, слідчим прийнято процесуальне рішення про визначення статусу вилученого майна як речового доказу, вказане процесуальне рішення оформлене у відповідності до ст. 110 КПК України.

Отже, вивчивши клопотання та матеріали, що долучені в його обґрунтування, надавши їм оцінку, слідчий суддя вважає наявними достатні підстави для задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти та печатки з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що вказаний арешт буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Поряд з тим, посилання прокурора на наявність підстав для арешту автомобіля марки Subaru модель Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , ключів від автомобіля, як таких, що відповідають критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не доведено, що останні містять на собі будь-які сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, за наведених у клопотанні обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, транспортний засіб не міг бути предметом злочину.

Також прокурором в клопотанні не обґрунтовано та його матеріалами не доведено, яким чином вказане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в провадженні, а отже в ході розгляду клопотання всупереч п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Сам по собі факт винесення постанови про визнання автомобіля речовим доказом не є достатнім для висновку про відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України та наявності підстав для його арешту.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено мети арешту вищевказаного тимчасово вилученого майна - автомобіля, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні №0000936, вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки Subaru модель Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , ключі від автомобіля.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , тимчасово вилучене 25.10.2024 під час проведення обшуків:

за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 :

- грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 505 купюр та грошові кошти номіналом 200 гривень в кількості 100 купюр, загальною сумою 272 500 гривень;

домоволодіння, яке перебуває в користуванні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 :

- грошові кошти в сумі 140 000 гривень купюрами номіналом 200 та 500 гривень, печатки ТОВ «СВІДЕР. ТЕХ» 43382286, ФГ «МЕЛЬНИК-АГРО» 43434229, ТОВ «ХАЛК ГРУП» 41973396, ТОВ «РЕАЛ БІГ МЕДІА» 41973587.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Вилучені в ході обшуку автомобіль марки Subaru модель Forester, д.н.з. НОМЕР_12 , 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , ключі від автомобіля - повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1