Справа №760/7362/25 1-кс/760/4434/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської обл.,м.Бровари, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,якому пред`явлено підозру у кримінальному провадженні № 0001326 від 23.12.2024 за ч. 2 ст. 28, ч.1, ст.. 114-1 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника- ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_5

Встановив:

20.03.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 строком в межах досудового розслідування,тобто до 22.05.2025 року ,з виз0наченням певних обов`язків,передбачених ст.194 КПК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

У ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2024 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України

№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023,

№ 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 12.08.2024 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.12.2024, у громадянина України ОСОБА_8 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, встановлено, що в ході підшукання ОСОБА_8 підробітку, останній, 20.12.2024 використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi» в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» отримав повідомлення від користувача, що підписаний « ОСОБА_9 », в якому останній запропонував ОСОБА_8 , за грошову винагороду у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США здійснювати підпал транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі, отримавши в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомлення про підтвердження від користувача з назвою « ОСОБА_9 », ОСОБА_8 , розуміючи суспільну небезпечність свого діяння, не пізніше 19 год. 00 хв., 21.12.2024 року вирушив до останнього відомого місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 8А, ОСОБА_8 переконавшись в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, близько 19 год. 30 хв., 21.12.2024 року, переслідуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме бензин та запальничку, здійснив підпал транспортного засобу марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Так, встановлено, що ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи рідину для розпалювання, полив нею транспортний засіб марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 загорівся.

Надалі, 21.12.2024 о 19:50 у якості винагороди за здійснений підпал, ОСОБА_8 на його особисту банківську картку № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 16 750 грн.

У подальшому, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільну небезпечність вказаного діяння, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання, запропонував раніше знайомому йому ОСОБА_5 , за грошову винагороду в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень спільно здійснити підпал транспортного засобу, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

Далі, ОСОБА_8 22.12.2024 орієнтовно о 19:50 за попередньою змовою із ОСОБА_5 вирушили до останнього відомого місця перебування транспортного засобу марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 .

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пчілки, буд. 5, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, близько 06 год. 30 хв., 22.12.2024 року, переслідуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме бензин та запальничку, здійснив підпал транспортного засобу марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 .

Так, встановлено, що ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи рідину для розпалювання, полив нею транспортний засіб марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 загорівся. В цей ж час, ОСОБА_5 згідно розподілених ролей очікував неподалік з заздалегідь підготовленим для швидкої втечі з місця скоєння злочину транспортним засобом «Yamaha Jog», який був орендований ОСОБА_8 . У подальшому, в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 06 год. 30 хв., 22.12.2024 року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що вказаний транспортний засіб спалахнув, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце підпалу на транспортному засобі «Yamaha Jog» керував яким ОСОБА_5 .

Цього ж дня, в невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_8 вирушив до місця скоєння злочину за адресою: м. Київ, вул. Пчілки, буд. 5, з метою відеофіксації наслідків вчиненого підпалу. Прибувши на місце скоєння злочину за адресою: м. Київ, вул. Пчілки, буд. 5, ОСОБА_5 за допомогою свого мобільного телефону «iPhone Xr» S/N: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 здійснив відео фіксацію наслідків підпалу транспортного засобу «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 та використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм» надіслав її ОСОБА_8 .

Надалі, 22.12.2024 у якості винагороди за здійснений підпал, ОСОБА_8 на його особисту банківську картку № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 14 910 грн.

24 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Прокурор в суді вказав,що в ході досудового розслідування причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом обшуку від 23.12.2024., протоколом обшуку від 23.12.2024., протоколом ОМП від 21.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ,протоколом ОМП від 22.12.2024,протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , іншимии доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

24.12.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 лютого 2025 року, без визначення розміру застави.

20.02.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 березня 2025 року, з покладення на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Прокурор повідомив, що у кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність завершити досудове розслідування до 24.03.2024 не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок комплексної судової транспортно-товарознавчої та пожежно-технічної експертизи;- отримати висновок комплексної судової транспортно-товарознавчої, пожежно-технічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати з підозрюваними та їх захисниками вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

Також суду вказав,що на даний час є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися . З урахуванням викладеного підозрюваний ОСОБА_5 спроможний: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що згідно зі ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

У разі не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчиненого кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому кримінальному провадженні, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні перешкоджанні законній діяльності ЗС України та інших військових формувань, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у злочинну діяльність з корисливих мотивів.

Крім цього, підозрюваний, не будучи обмежений в пересуванні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без продовження підозрюваному запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_17 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Прокурор крім всього, повідомив суд про те,що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як цілодобовий домашній арешт не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного виходячи з наступного.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати у будь-який спосіб на свідків, іншого підозрюваного, з метою зміни ними показів, наданих під час допитів, експертів, з метою зміни ними висновків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги вказані обставини, існує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного необхідно застосувати міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам визначеним п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Просив суд обрати нічний домашній арешт своєму підзахисному, який не порушував запобіжний захід, співпрацює із досудовим слідством та бажає працювати та відшкодовувати шкоду ,а тому повинен працювати і заробляти гроші. Тому просив суд обрати нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 ..

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; репутацію підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

24.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.28,114-1 ч. 2 КК України.

20.02.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 24.03.2025 включно.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2025 року продовжений строк досудового розслідування о даному провадженню до 6 місяців, тобто до 24 червня 2025 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак вважає,що з часом вони зменшились,порушень обов`язків, встановлених ОСОБА_18 ,останній не допускав, а тому слідчий суддя вважає, що достатнім для процесуального контролю за поведінкою підозрюваного буде запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний строк, визначений судом, із встановленням певних обов`язків .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22 травня 2025 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20.00 год. по 08.00 год. наступного дня, за винятком необхідності залишити це житло у разі оголошення повітряної тривоги та надання невідкладної медичної допомоги та покласти на підозрюваного на весь час дії запобіжного заходу обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за першим викликом слідчого, прокурора та суду;повідомляти прокурора, слідчого, суд про зміну місця проживання та роботи; здати на збереження до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд чи в`їзд в Україну .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1