Справа № 489/1926/25
Провадження № 1-кс/489/534/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

24 березня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000343 від 19.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 19.03.2025 в ході проведення огляду місця ДТП, а саме: автомобіля «MAZDA 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який на момент ДТП фактично перебував у володінні та власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій та проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертиз, має значення речового доказу та істотне доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, зазначивши, що накладення арешту без заборони користування, а так само використання і зберігання вдома, може мати наслідком знищення слідів, залишених на автомобілі внаслідок ДТП. Експерт безпосередньо оглядає транспортний засіб, проведення експертизи на підставі фототаблиць не передбачено.

ОСОБА_4 та його представник заперечили проти задоволення клопотання, зазначивши, що обставини ДТП ОСОБА_4 визнаються. Транспортний засіб має полосу чорного кольору від шин електро-велосипеда. ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям, інвалідність 3 групи, обмежений у пересуванні. Накладення арешту на автомобіль із забороною використання позбавить його можливості пересуватися. Зобов`язується не перешкоджати експертам та не експлуатувати автомобіль до проведення експертиз. Просить задовольнити клопотання частково, із забороною відчуження та з визначенням місця зберігання транспортного засобу у власника, без позбавлення права користування, із зобов`язанням надавати автомобіль для проведення експертиз та слідчих експериментів. З потерпілим ОСОБА_4 узгоджує оплату його лікування.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000343 за ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2025 приблизно об 11:10 год, по проспекту Богоявленському, в районі перехрестя з вулицею Старофортечною, в місті Миколаєві, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на велосипедиста) за участю автомобіля «Mazda 5» р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та електро-велосипеда «Green Giant» без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_6 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки стегнової кістки лівої нижньої кінцівки.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.03.2025, з місця пригоди вилучено, окрім іншого, автомобіль «MAZDA 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), наведено також наявні на ньому пошкодження.

20.03.2025 вищевказане вилучене майно, а саме автомобіль «MAZDA 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про що винесено відповідну постанову. Речовий доказ зберігати на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема, наявні достатні підстави вважати, що автомобіль «MAZDA 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та запобігти перетворенню вузлів і агрегатів шляхом ремонту, а також проведення слідчих експериментів.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З фототаблиць до протоколу огляду місця ДТП встановлено, що автомобіль ОСОБА_4 має старі пошкодження, які ймовірно не пов`язані з ДТП, яка сталася 19.03.2025, а також імовірні сліди від зіткнення з електро-велосипедом. Відтак, лише експерт може встановити які сліди належать до вказаної події та дійсні обставини ДТП. Таким чином, заперечення власника майна суд відхиляє, оскільки подальша експлуатація автомобіля призведе до втрати слідів, залишених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або появи нових пошкоджень, та неможливості провести необхідні експертизи. Надані докази щодо стану здоров`я ОСОБА_4 не свідчать про його неможливість пересування, а зберігання транспортного засобу у власника без можливості експлуатації до проведення експертиз ніяк не забезпечить ОСОБА_4 пересування.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Такі обставини у даній справі встановлені.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання повністю.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на автомобіль марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1