Справа № 462/7751/24
провадження 1-кп/462/632/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі с/з- ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

та обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000891 від 13.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. с. Велика Волосянка, Старосамбірського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з професійною (професійно-технічною) освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 13.09.2024 року близько 12 год. 36 хв. на вул. Повітряній у місті Львові, керуючи автомобілем марки «Hundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним заднім ходом в напрямку вул. Чечета у м. Львові, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно із якою учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги чинних правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: Розділу 1 п. 1.5, 1.10 ; розділу 2, п.2.3. «б», «д», та розділу 10 п.10.1, 10.9 що виразились в тому, що ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема, розпочинаючи рух заднім ходом, не переконався , що це буде безпечним та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка у цей час переходила проїзну частину, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у виді перелому нижнього кінця променевої кістки із зміщенням долонної поверхні, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду письмове клопотання, в якому просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із примиренням із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні також подала суду клопотання про закриття кримінального провадження відносного обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із ним. Зазначила, що претензій до обвинуваченого немає, заподіяна шкода відшкодована їм повністю. Надалі у підготовче судове засідання не з`явилась, подала клопотання про проведення такого засідання за її відсутності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи з додатками, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України, є обов`язковим.

У відповідності до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, та такий вчинено з необережності.

Оскільки обвинувачений вперше вчив необережний нетяжкий злочин, в момент вчинення не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився із потерпілою та відшкодував заподіяні їй збитки, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження - закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого із потерпілою.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно із ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

З постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2021 у справі № 342/1560/20 та від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 вбачається, що закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою, тому у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Із врахуванням наведеного, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою, то з обвинуваченогослід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7959,00 грн.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 174, 284, 286, 369, 370 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000891 від 13.09.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7959,00 грн.

Після набрання ухвалою суду законної сили речові докази: автомобіль марки «Hundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути законному володільцю, диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.09.2024 року - скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1