КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7359/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.3 ст 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.10.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Спеціалізованлої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання 16 год. 55 хв. 30 жовтня 2024 року до 28 грудня 2024 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 3 000 000 грн, з покладенням обов`язків у разі внесення застави, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрювана раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні батька, стан здоров`я підозрюваної не дозволяє їй перебувати в місцях позбавлення волі.

Крім цього, звертає увагу на те, що її матеріальне становище, а саме розмір заробітної плати за півроку склав 114 199, 92 грн, що свідчить про завідомо непомірний для неї розмір застави.

Апелянт зазначає, що жодний ризик передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, а підозра є необґрунтованою та непідтвердженою доказами, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не доведено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 15 жовтня 2024 року, за підозрою, зокрема, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

30 жовтня 2024 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 затримано.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 25 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії, з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів тобто до 28 грудня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою розраховано з моменту фактичного затримання 16 год. 55 хв. 30 жовтня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 3 000 000 грн.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою (викликом) до суду, прокурора та слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначено до 16 год. 55 хв. 28 грудня 2024 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що оскільки застосування до підозрюваної більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися, незаконно впливати на свідків, знищення, спотворення речей та документів, що мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому клопотання підлягає задоволенню з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 3 000 000 грн., який відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні достатньо доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, визначаючи підозрюваній ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3 000 000 грн., слідчий суддя, в порушення вимог ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, не врахував обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, її майновий та сімейний стан, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та, на думку колегії суддів, не обґрунтував наявність виключних обставин, що свідчать про те, що застава, у передбачених ч. 5 ст. 182 КПК межах, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що визначення підозрюваній ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 242 240 гривень, що становить 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо недоведеності наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не виключена ймовірність того, що остання у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини інкримінованого злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки наявність ризиків впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, колегія суддів вважає передчасними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково та скасувати ухвалу слідчого судді, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2024 включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 242 240 грн, що становить 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання 16 год. 55 хв. 30 жовтня 2024 року до 28 грудня 2024 року включно.

Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186, призначення платежу «застава за …П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….»).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 28 грудня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_12

Судді:

ОСОБА_13