ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

13 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001090 від 19.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії підготовчого провадження перебуває кримінальне провадження №0001090 від 19.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (далі КПК), а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та вважала за доцільне застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки обвинувачений жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, більш того ОСОБА_6 деякий час перебував без запобіжного заходу та належним чином виконував свої обов`язки. Також, ОСОБА_6 неофіційно працює на ринку Привоз та утримує свою сім`ю.

Разом із цим, сторона захисту вважала за неможливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, у зв`язку з неявкою у судове засідання потерпілих, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відомості про яких відсутні в обвинувальному акті, а ОСОБА_5 є представником цивільного позивача, а відтак, за переконанням захисника обвинувальний акт не відповідає положенням ст.291 КПК.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 вважав за необхідне задовольнити клопотання прокурора, а також зазначив, що він за довіреністю представляє інтереси Департаменту патрульної поліції в частині цивільного позову.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема санкція ч. 1 ст. 345 КК України передбачає покарання, в тому числі у виді позбавлення волі строком до трьох років.

Зазначена обставина свідчить про існування в зазначеному кримінальному проваджені ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Водночас, суд вважає, що прокурором не було доведено існування в даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений певний час перебував без запобіжного заходу та будь-яких підтверджень впливу останнім у цей період часу на свідків, а також вчинення будь-яких дій направлених на перешкоджання кримінальному провадженню прокурором не надано.

Окрім того, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча не офіційно, але працює на ринку «Привоз», має на утриманні родину, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами, а саме те, шо останній має постійне місце проживання, працює неофіційно, має на утриманні сім`ю, тобто має міцні соціальні зв`язки, суд вважає, що в даному випадку для запобігання наявному в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на два місяці, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується посилань сторони захисту щодо відсутності у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відсутність зазначення даних про них в обвинувальному акті та неможливості у зв`язку з цим призначення судового розгляду, суд зауважує на наступному.

Так, згідно формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 , в наслідок протиправних дій останнього завдано пошкодження службовому транспорту Національної поліції України, яке належить Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції і як наслідок матеріальну шкоду.

Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0001090 від 19.07.2024 року за ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України відносно ОСОБА_6 , наявні відомості про заяву представника Департаменту патрульної поліції про залучення Департаменту патрульної поліції до провадження як потерпілого в порядку ч. 3 ст. 55 КПК України, про визнання представником зазначеної юридичної особи, яким визнаний ОСОБА_5 та про допит останнього в якості представника потерпілої юридичної особи.

За змістом частини 1 статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути, у тому числі, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 ст. 58 КПК України передбачено, що представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

З матеріалів судового провадження, які є в розпорядження суду на даній стадії судового провадження вбачається, що потерпілим у цій справі є Департамент патрульної поліції, який є власником пошкодженого з результаті кримінального провопорушення автомобіля. На стадії досудового розслідування представник потерпілої юридичної особи звернувся до органу досудового розслідування із заявою про залучення ДПП до провадження як потерпілого в порядку ч.3 ст.55 КПК, визнання ОСОБА_5 представником потерпілого і останнього було допитано в якості представника потерпілої юридичної особи (Розділ І п.п.3-6 Реєстру матеріалів досудового розслідування).

Відтак, слід констатувати, що в рамках даного кримінального провадження є потерпіла від кримінальних правопорушень юридична особа, від імені якого на стадії досудового розслідування виступав ОСОБА_5 , відомості про якого містяться в обвинувальному акті.

Таким чином, судом відхиляються доводи захисника про невідповідність обвинувального акту положенням ст.291 КПК через відсутність зазначення в ньому відомостей про потерпілого, оскільки така обставина не бути визнана судом як істотне порушення норм КПК і слугувала б підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки це буде мати ознаки «надмірного формалізму» і призводитиме до затягування розумних строків кримінального провадження, які визначені положеннями ст.28 КПК.

Суд також визнає безпідставними посилання захисника щодо відсутності у судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на його переконання є потерпілими у цій справі, з огляду на те, що даних про те, що згаданим особам було завдано будь-яку шкоду, вони подавали заяви, визнавались потерпілими на стадії досудового розслідування і були допитані в такому статусі, обвинувальний акт та матеріали судового провадження не містять.

В контексті зазначеного суд вважає за необхідне звернути уваги сторони захисту на положення ч.7 ст.55 КПК, за якими якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. За такого, слідує висновок, що суд також вправі визнати згаданих захисником осіб потерпілими, в разі подання ними відповідної заяви про згоду виступати в такому статусі, а за відсутності такої, вони можуть допитані як свідки.

Разом з цим, вирішуючи питання можливості завершення стадії підготовчого провадження та призначення судового розгляду у цій справі суд враховує, що відповідно до Довіреності №23589/41/3/01-2023 від 22.12.2023 року, Департамент патрульної поліції відповідно до вимог законодавства уповноважив ОСОБА_5 представляти, у тому числі в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій з усіма правами, які наданні чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів. Тобто, згідно цього документа ОСОБА_5 не уповноважений бути саме представником потерпілої юридичної особи в даному кримінальному провадженні, в розумінні положень КПК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне викликати в судове засідання представника Департаменту патрульної поліції, повноваження якого визначені та мають відповідати положенням ч.ч. 2, 3 ст. 58 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатись за межі Одеської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Виконання ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на прокурора, який підтримує публічне обвинувачення у кримінальному провадженні, контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , покласти на співробітників Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту закінчується 13 березня 2025 року, включно.

Підготовче судове засідання відкласти на 26 лютого 2025 року на 14:00 год.

Викликати в судове засідання представника Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), повноваження якого визначені та мають відповідати ч. 2, 3 ст. 58 КПК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/18320/24

Номер провадження № 1-кп/ 522/3349/24

Головуючий суддя ОСОБА_1