ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1312/25 Справа № 201/1636/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисниці ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі, у режимі відеоконференції клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, має громадянство України, раніше був засудженим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року, за результатами розгляду поданої захисницею ОСОБА_8 касаційної скарги на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.08.2023 року, вирок Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2024 року останній був скасований із призначенням нового апеляційного розгляду.

Одночасно судом касаційної інстанції обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Від прокурора Центральної окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 днів.

Під час апеляційного розгляду:

-прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримала клопотання і просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості визначення застави;

-захисниця ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити у його задоволенні або, у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити можливість для ОСОБА_10 внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти передбачені діючим КПК процесуальні обов`язки у разі її внесення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю умотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 наразі обвинувачується у незаконному придбанні із метою подальшого збуту у грудні 2021 року у незнайомої йому особи не менше 45 сліп-пакетів із наркотичною речовиною і у січні 2022 року здійснив за різними адресами ( 27 епізодів) у м.Дніпрі закладки цих сліп-пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Відповідно до ст.12 КК України зазначені кримінальні провадження віднесені до категорії тяжких.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

У клопотанні прокурора заявлено про продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховування ОСОБА_7 від суду, з огляду на близькість від кордонів Дніпропетровської області бойових дій та розташування області поряд із окупованими територіями.

Колегія суддів погоджується із такими, наведеними прокурором обставинами, і вважає що ризик втечі обвинуваченого (який суд касаційної інстанції визначив під час застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу) продовжує існувати і є актуальним.

У сукупності із кількістю та тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних діянь, їх системності та тривалості, а також наявності попередніх судимостей за аналогічними за змістом злочинами, пов`язаними із незаконним обігом наркотичних засобів, відсутності міцних соціальних зв`язків та наявності продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави і вважає таке процесуальне обмеження є у даному випадку обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.331,404,405 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_7 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 26 березня 2025 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4