Провадження №1-кс/193/31/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання ст. слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, одруженою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2025 до Софіївського районного суду надійшло клопотання ст. слідчого ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з керівником Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що не пізніше травня місяця 2024 року, вона під час догляду за потерпілою ОСОБА_7 шляхом шахрайства, з метою викрадення з неї грошових коштів, запропонувала останній передати їй на зберігання безконтактну банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , на яку потерпілій надходить державна грошова допомога за загибель її рідного сина, військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для того, щоб ОСОБА_5 купувала продукти харчування, ліки та інші речі, які потрібні для потерпілої ОСОБА_7 , у зв`язку із малорухливістю та хворобою останньої, на що потерпіла погодилась та передала їй свою згадану банківську картку.

Тобто, ОСОБА_5 , розуміючи, що вищевказана банківська картка є офіційним документом, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, діючи умисно, з корисливого мотиву, заволоділа вказаною безконтактною банківською карткою шляхом шахрайства та в подальшому, розпорядившись нею на власний розсуд. При цьому привласнивши банківську картку ОСОБА_5 позбавила ОСОБА_7 можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

У подальшому, після незаконного заволодіння вказаною банківською карткою потерпілої ОСОБА_7 , розуміючи, що на вказаній банківській картці є суттєві грошові кошти, які являються державною допомогою за загибель під час виконання бойових завдань сина потерпілої, військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_8 , знаючи пін-код від даної карти та що вона є безконтактною, ОСОБА_5 діючи таємно, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, за період часу з червня 2024 року по вересень 2024 року вчинила 60 епізодів крадіжок грошових коштів на загальну суму 1 170 000 грн., шляхом зняття готівки з цієї банківської картки з банкоматів та з кас магазинів, розташованих у селищі Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, а також міст Дніпра, Кривого Рогу і Києва.

Таким чином, ОСОБА_5 також підозрюється у вчиненні 60 епізодів злочинів, передбачених ч. 4 ст. ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наголосивши на наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснила, що підозрювана веде антисоціальний, розгульний спосіб життя, постійно зловживає алкогольними напоями, на теперішній час будь-яких доходів вона не має, ніде не працює, має двох неповнолітніх дітей, але ними не опікується, тому цих дітей передано до рідної тітки, а щодо ОСОБА_5 незабаром вирішуватиметься питання про позбавлення її батьківських прав. Також зазначила, що найближчим часом ОСОБА_5 буде повідомлено додаткову підозру у вчиненні нею ще близько 100 епізодів заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму біля 2 млн. грн., які вона скоїла шляхом викрадення або/чи шахрайства.

Підозрювана ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 щодо поданого клопотання заперечували.

Зокрема ОСОБА_5 не заперечуючи своєї причетності щодо розкрадання грошових коштів з банківської карки ОСОБА_7 , яку вона їй добровільно передала на зберігання, заперечувала проти обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснила, що вона не має намірів переховуватися від слідства та суду, про вказане кримінальне провадження їй відомо більше 3-х місяців, але вона від слідства увесь цей час не переховувалася. Крім того, наголосила, що вона більше тижня вже не вживає алкогольні напої, і тимчасово проживає разом зі своїми дітьми у своєї рідної сестри. Має власний будинок по АДРЕСА_1 , де вона постійно проживає та зареєстрована разом з чоловіком та дітьми. Дійсно вона ніде не працює та не навчається, проте її чоловік проходить військову службу в лавах ЗСУ і щомісяця пересилає їй кошти у сумі від 15 до 20 тис. грн. на утримання її та дітей.

Захисник, мотивуючи свої заперечення проти клопотання слідчого, у судовому засіданні пояснив, що підозра, повідомлена ОСОБА_5 за 60 епізодами чужого викрадення майна, необґрунтована, переконаний, що це один триваючий злочин, який має ознаки шахрайства, а не крадіжки. Наголосив, що підозрювана має сталі соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, заміжня, утримує двох неповнолітніх дітей, до цього часу жодного разу до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, тому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повідомлено 31 січня 2025 року саме ОСОБА_5 , яка у порядку ст. 208 КПК України не затримувалася.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків і порядку, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у відповідності до ст. 183 КПК України, до особи яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується доданими до клопотання: протоколами допитів потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; протоколами тимчасових доступів АТ КБ «ПриватБанк», АТ КБ «Ощадбанк» із фото фіксацією; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в магазинах «Аврора», «Жук», «Кібернетика», «Інструмент», «Анді», відділення «Нова Пошта»; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик доводиться, зокрема тяжкістю покарання, що їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено лише покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Крім того, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Москаленко проти України» від 20.05.2010 в яких зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слідчий суддя також погоджується із наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілу ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, оскільки під час допиту вказаної потерпілої, встановлено, що ОСОБА_5 телефонувала їй і просила забрати з поліції заяву про вчинення злочинів, цей факт не заперечувала і сама підозрювана під час розгляду цього клопотання у суді, також одні з ключових свідків ОСОБА_15 , що є її двоюрідною сестрою та свідок ОСОБА_16 , який надавав послуги підозрюваній з перевезення, тривалий час були обдаровані підозрюваною різними подарунками, які були придбані нею за рахунок банківської картки потерпілої ОСОБА_7 , а тому суд вважає вагомим існування ризику застосування впливу, погроз до названих вище потерпілої та свідків, показання яких є вагомим джерелом доказів під час безпосереднього розгляду кримінального провадження у суді.

Слідчий суддя вважає також цілком доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрювана може продовжити вчиняти це кримінальне правопорушення.

Так, варто зауважити, що за викрадені кошти підозрювана ОСОБА_5 купувала багато цінного майна, зокрема дороговартісних мобільних телефонів, таких як марки «Apple Iphone», золотих прикрас у ювелірних магазинах, побутової техніки, тощо, певну частину яких вона здала у ломбард, дарувала рідним та друзям, проте частина яких так і не була повернута ні під час добровільної видачі потерпілими та свідками, ні під час проведеними у них обшуками, а тому слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що підозрювана може знати про місце знаходження такого майна, що було здобуте нею незаконним шляхом, та також його здати у ломбард або подарувати чи продати, тощо.

Таким чином, з огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , доведення загального розміру майнової шкоди, у завданні якої вона підозрюється, існування ризиків переховування від слідства та суду, впливу на потерпілу та свідків, можливого продовження протиправної поведінки, слідчий суддя дійшов до переконання про необхідність застосування щодо вказаної підозрюваної запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя погоджуючись про наявність ризиків, передбачених, п. 1,3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знаходить їх такими, які можуть вчинятися підозрюваною з високим ступенем ймовірності.

Відтак, хоча й прокурор в судовому засіданні довів про наявність обставин, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак не підтвердив вагомими аргументами та доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, тобто обставину, передбачену п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Так, враховуючи дані про особу підозрюваної, яка має достатньо міцні соціальні зв`язки, зокрема заміжня, чоловік наразі проходить службу у лавах Збройних Сил України для надання відсічі збройної агресії РФ; має постійне зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , цей будинок належить її чоловіку; за місцем проживання характеризується посередньо; має на утриманні двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких утримує здебільшого за рахунок заробітної плати чоловіка - військовослужбовця; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; будучи обізнаною з жовтня 2024 року про порушення цього кримінального провадження, жодних дій, спрямованих на переховування від слідства не вчиняла; під час розгляду цього клопотання щиро жалкувала про скоєне; добровільно передала слідчим частину майна, здобутого злочинним шляхом, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час відсутні підстави для обрання відносно підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає, що до неї може бути застосовано більш м`який запобіжний захід - домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

Варто зауважити, що будь-яких доказів на підтвердження неналежного виховання та утримання підозрюваною своїх дітей, матеріали клопотання не містять. Крім того, за даними електронного документообігу суду, до Софіївського районного суду за увесь час не надходило жодних адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за неналежне виховання чи утримання нею цих дітей.

Всупереч доводам слідчого, встановлено, що діти проживають наразі разом з матір`ю - підозрюваною ОСОБА_5 , але за іншою адресою - у домоволодінні сестри підозрюваної - ОСОБА_20 по АДРЕСА_2 . Як пояснила сама підозрювана, вона з дітьми проживає там лише тимчасово, оскільки після проведеного обшуку працівниками поліції за місцем її проживання та вилучення багато речей у будинку необхідно все прибрати, також запевнила, що вона алкогольні напої не вживає більше тижня, пообіцяла більше не зловживати спиртним і на першу вимогу завжди з`являтиметься до слідчого, прокурора чи суду.

Також слідчий суддя не може залишити поза увагою той факт, що чоловік підозрюваної, як вже згадувалося вище, проходить військову службу у лавах ЗСУ, тому повернутися додому найближчим часом не зможе, у зв`язку з чим взяття під варту підозрюваної повністю позбавить батьківського піклування її двох неповнолітніх дітей, у серед яких дівчинці лише 6 років.

За такого слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 з огляду на особу останньої, її критичне ставлення до скоєного, перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, є надто суворим та невиправданим, а тому у задоволенні відповідного клопотання слідчого належить відмовити.

Керуючись ст. 110, 131-132, 176-178, 181, 183-187, 193-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ст. слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_21 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів, тобто до 04 квітня 2025 року, заборонивши їй, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, зареєстроване місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України та зобов`язати її:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

3) не наближатися та не спілкуватися з потерпілою ОСОБА_7 ;

4) утримуватись від жодних спілкувань з свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших свідків;

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що:

- працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- у разі якщо вона будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї цією ухвалою обов`язки, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід, зокрема тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролювідносно підозрюваної ОСОБА_5 покласти на відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту вручити підозрюваній та її захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 06.02.2025 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Слідчий суддя ОСОБА_1