Справа № 182/2333/24
Провадження № 1-кп/0182/931/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2024 за № 0000126 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, із освітою 9 класів, розлучений, раніше судимий:

- 26.05.2000 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 29.05.2002 умовно-достроково на невідбутий строк 8 міс. 10 днів;

- 02.04.2003 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 9 міс. позбавлення волі;

- 14.03.2008 П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 22.04.2008 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 22.04.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 7 міс. 20 днів;

- 28.04.2012 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 10.09.2012 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 10.04.2013 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі. Звільнений 23.02.2016 по відбуттю строку покарання;

- 13.09.2016 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 12.01.2021 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.04.2021 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 міс. позбавлення волі;

- 24.05.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 міс. позбавлення волі;

- 09.06.2021 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2021 скасований в частині призначеного покарання: із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 міс. Звільнився 01.12.2023 по відбуттю строку покарання,

- 07.06.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 29.08.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі. На даний час відбуває покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

(в режимі ВКЗ з ДУ «Синельниківська ВК № 94»),

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 07.04.2024 приблизно о 13:00 год. з дозволу власника перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 у раніше знайомих ОСОБА_5 , її доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які тимчасово мешкають на території вказаного домоволодіння.

В цей же день та час ОСОБА_3 знаходячись на території вказаного домоволодіння помітив як ОСОБА_6 користується мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb, який належить ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернувся до ОСОБА_6 , та під приводом здійснення дзвінка, попросив у неї мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb при цьому запевнив останню, що поверне телефон, після здійснення дзвінка.

ОСОБА_6 , будучи впевненою, що вищевказаний мобільний телефон передає для здійснення дзвінка, довіряючи ОСОБА_3 передала йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb. Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_3 набрав номер та, імітуючи розмову, декілька хвилин використовував вказаний телефон, після чого з телефоном в руках, впевнившись що він не знаходиться в полі зору ОСОБА_6 , непомітно вийшов з території вказаного домоволодіння.

Таким чином ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-24/14885-ТВ від 09.04.2024 складає 1 500 грн. 00 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись зазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Суть питання, що вирішується

У судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму, що не перевищують 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установлених на час вчинення правопорушення, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Позиція сторін

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі. Наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав йому відомі.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов заявляти не буде.

Мотиви суду

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд враховує наступне.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто у 2024 році, до 3 028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до Закону № 3886-ІХ, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративне стягнення, вважається крадіжка, шахрайства, привласнення чи розтрати, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3 028 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 514 грн. на 1 січня 2024 року, а 2 неоподатковуваних мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 3 028 грн.

З 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно, а саме 07.04.2024 на суму 1 500 грн. 00 коп. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також згоду обвинуваченого, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження.

Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід

Стовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні, запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2024 за № 0000126 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С NFC» 2/32 Gb, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Копію ухвали про закриття кримінального провадження направити до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для прийняття рішення в порядку Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1