Справа № 715/1992/24
Провадження № 1-кп/715/36/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2025 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
23 березня 2024 року близько 20 год. 50 хв. громадянин України ОСОБА_5 приїхав на МПП «Порубне» у с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, де, під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав інспектору прикордонної служби завідомо підроблені офіційні документи а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 , які б давали підстави останньому для перетину Державного кордону України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 від дачі пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, також вказав, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнає повністю, щиро кається у вчиненні вказаного правопорушення і просить суд його суворо не накати, також не вважає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та просив суд його виправдати у цій частині.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що працювала прикордонником і здійснювала оформлення громадянина ОСОБА_5 23 березня 2024 року на виїзд з України, вказаний громадянин надав їй документи як підставу для виїзду, проте у неї виникли сумніви щодо їх правомірності та достовірності, про що вона повідомила керівництво і пізніше було виявлено, що ОСОБА_5 подав документи з ознаками підроблення.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказав, що працює начальником Святошинського районного у місті Києві ТЦКСП і жодних документів ОСОБА_5 не видавалось, більш того останній не перебував на обліку в їх ТЦК.
Крім пояснень свідків, судом було досліджено також письмові докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- повідомлення прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення від 23 березня 2024 року №02.10/5087-24-Вих., з якого вбачається, що 23.30.24 року о 20:50 на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 виданий 19.12.2016 року, органом 2615, який являється особою призовного віку. Під час проходження прикордонного контролю вище вказаний громадянин надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідку військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вивчення документів у п/н «ПД» виникли сумніви щодо дійсності наданих документів. В ході перевірки «СПНППр» встановлено: в електронному реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг» стосовно даного громадянина інформація про зняття з військового обліку відсутня. Відсутні документи, що підтверджують історію хвороби. Під час взаємодії зі ІНФОРМАЦІЯ_5 , не підтверджено зняття даного громадянина з військового обліку і видачу даних документів (а.с. 17);
- протокол огляду місця події, в якому зафіксовано огляд службового кабінету старшого прикордонних нарядів МПП «Порубне», що розташований в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, де на столі знаходилися документи тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідка військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідка видана ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він на підставі ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 20-22);
- постанова про визнання речовим доказом від 24.03.2024 року, якою тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідка військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідка видана ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він на підставі ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку було визнано речовими доказами (а.с. 27);
- копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , виданого 12 грудня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_9 , містить наступні відмітки:
1) «Взяття на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 30 листопада 2023 року»;
2) «12 грудня 2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст.37 п.6.3 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 25-26);
- копія довідки військово-лікарської комісії №44 від 12 грудня 2023 року, в якій зазначено, що відносно ОСОБА_5 , 2000 року народження, проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Діагноз: Хронічний вірусний гепатит С…. На підставі статті 4-а, 61б графи ІІ Розкладу хвороби, графи___ ТДВ Б непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Голова ВЛК ОСОБА_10 (підпис), Секретар ВЛК ОСОБА_11 (підпис). (а.с. 23);
- копія довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12 грудня 2023 року №48, містить наступну інформацію: видана громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він на підставі військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.12.2023 року визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 4-А, гр ІІ розкладу хвороб (наказ МОУ від 14.08.2008 року №402) та виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до ст.37 п.6 пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заперечень до виїзду за кордон та роботи немає. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 , полковник ОСОБА_12 , (дата 12.12.2023 року) підпис. (а.с. 24);
- відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_6 №12/2654 від 24 березня 2024 року, в якій вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 не перебуває, не проходив військово-лікарську комісію, відповідно військово-обліковий документ не виготовлявся та не видавався. Згідно даних ЄДРВ АІТС «Оберіг» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не прив`язаний до будь-якого ТЦК та СП (зареєстрований у АДРЕСА_1 ). (а.с.38);
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові та речові докази, надані прокурором, які були зібрані під час досудового розслідування, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.
З об`єктивної сторони використання полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності (документ передається уповноваженим особам) або пред`явленні їх для ознайомлення з його змістом, але сам підроблений документ залишається у володінні винного.
Правопорушення вважається закінченим з моменту пред`явлення (надання) підробленого документа незалежно від того, чи вдалося винному досягти поставленої мети.
Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про обмеження у виїзді за межі України осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, введені у зв`язку дією Указу Президента України №64 від 24.02.2022 року, будучи обізнаним про наявність у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року, виданому на його ім`я, вказаних вище даних, що не відповідають дійсності, зокрема, щодо виключення його з військового обліку у зв`язку з відповідною хворобою, надав тимчасове посвідчення при перетині кордону працівникам Державної прикордонної служби України, а також довідку ВЛК №44 від 12 грудня 2023 року та довідку на його ім`я від ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12 грудня 2023 року №48.
Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у невстановленому місці у невстановлений час громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на даний час, підробили офіційні документи на своє ім`я, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 . А саме, виготовили вказані документи на бланках паперу, проставили письмові відмітки та рукописний текст у них, підписи від імені керівників даних установ, підробили печатки « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».
Відповідно до ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, а також види і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За частиною 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладений на слідчого та прокурора.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ухвалюючи рішення у справі, суд же повинен ретельно перевірити доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи. Так, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.
З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, не містять ані окремих, ані в сукупності, доказів наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Приймаючи до уваги вищенаведене, дотримуючись стандарту доведення поза розумним сумнівом, оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 підлягає виправданню за ч. 3 ст. 358 КК України в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.358 КК України, враховуючи наступне.
Так, відповідальність за ст. 358 КК України настає в разі підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка, за умови вчинення їх за попередньою змовою групою осіб.
Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.
Злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ст.358 КК України дій.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою - використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків (приховати наявність вищої освіти, щоб за рахунок бюджетних коштів одержати другу вищу освіту). Якщо мета інша (продемонструвати майстерність, поповнити колекцію та ін.), склад злочину відсутній.
Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є кримінальним правопорушення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими невстановленими особами.
В той же час домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 14.05.2020 року у справі № 405/2648/18.
Разом з тим, стороною обвинувачення належними, достатніми та допустимими доказами доведено наявність факту підробки в документі, пред`явленому ОСОБА_5 військовослужбовцю ДПСУ з метою перетину кордону, проте не надано жодного доказу на підтвердження участі ОСОБА_5 у виготовленні самого підробленого документа безпосередньому внесенні ним у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей чи вчиненні ним дій у складі групи осіб, що сприяли б виготовленню підробленого документа цією групою осіб. Більш того, саме формулювання обвинувачення «у невстановленому досудовому розслідуванні місці та час вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час» вказує на те, що органу досудового розслідування не вдалось зібрати будь-яких реально існуючих доказів на підтвердження участі ОСОБА_5 у виготовленні підробленого документа.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ч.3 ст. 62 Конституції України).
Таким чином, висновки сторони обвинувачення є припущеннями, які не підтверджується матеріалами кримінального провадження та дослідженим судом доказами.
За таких обставин, суд вважає, що органами досудового слідства не доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в зв`язку з чим його слід виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, судом встановлено пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, а саме визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, зокрема те, що ним вчинено кримінальний проступок, всі обставини справи, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідності, його молодий вік, позитивну характеристику по місцю проживання, його майновий стан та стан здоров`я.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання у виді штрафу. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді застави залишити в силі до набрання вирком законної сили.
Речовий доказ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 12.12.2023 року, яке нібито видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідка військово-лікарської комісії №44 від 12.12.2023 року, яка нібито видана ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідка, яка нібито видана ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він на підставі ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку - залишити в справі.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення усіма учасниками процесу.
Суддя: