Справа № 352/451/25
Провадження № 1-кп/352/170/25
У Х В А Л А

10 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003143 від 23 грудня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, громадянка України, з вищою освітою, працює на посаді менеджера із розрахунків з працівниками в ДСГП «Ліси України», яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2024 року приблизно 04 год водійка ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася проїзною частиною дороги Н-10 в напрямку Т-подібного перехрестя траси Н-09, що по вул. Миру в с. Драгомирчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Ділянка дороги, по якій рухалася ОСОБА_6 , має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які поділені між собою дорожньою розміткою 1.3 Правил дорожнього руху України.

У салоні вищевказаного автомобіля на пасажирських сидіннях перебували ОСОБА_4 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, а також неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на задніх пасажирських сидіннях.

Водійка ОСОБА_6 , рухаючись зазначеним вище автомобілем, ділянкою автодороги Н-10, проявила неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахувала дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не врахувала стану дорожнього покриття, в результаті чого перетнула смуги руху автодороги Н-09, виїхала прямо по ходу його руху за межі проїзної частини у лісосмугу, де в подальшому в`їхала у стовбур дерева.

При цьому ОСОБА_6 порушила наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме:

п. 1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1, у відповідності до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

У результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка автомобіля марки «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шийного відділу хребта, з переломом остистих відростків 6,7 шийних хребців, яке згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, зазначила, що з обвинуваченою примирилась, претензій до останньої у неї немає, наслідки закриття провадження їй зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_6 також просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою, свою вину визнала у повному обсязі та просила закрити провадження.

Захисник просила задовольнити клопотання підзахисної.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК Україні за класифікацією злочинів відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеризується необережною формою вини і не є корупційним правопорушенням.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України клопотання заявлене сторонами про звільнення від кримінальної відповідальності суд має розглянути невідкладно та відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке не є корупційним правопорушенням та не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з потерпілою примирилася, заподіяну шкоду відшкодувала в повній мірі.

Також обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, у зв`язку із чим кримінальне провадження необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 284 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку зі примиренням з потерпілою.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003143 від 23 грудня 2024 року, щодо обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2024 року на автомобіль марки «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3183,60 грн за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-24/18104 -ІТ від 22 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9