Справа №155/1318/24
Провадження №1-кп/155/61/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 січня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Горохів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 15 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Горохівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання з викликом учасників судового процесу.

22 жовтня 2024 року в ході підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 , подано клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000023 від 15 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України прокурору, яке мотивоване тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України так як підписаний неуповноваженою особою. Зокрема, зазначає, що в тексті обвинувального акта зазначено, що він складений 30 липня 2024 року заступником начальника відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майором поліції ОСОБА_8 . Крім цього, акт підписаний заступником начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_9 . Вказує, що системний аналіз нормативних актів та загальновизнаного поняття «керівник» вказує на те, що при наявності начальника відділу слідчого управління поліції його заступник/заступник начальника відділу слідчого управління поліції не може бути керівником органу досудового розслідування. Крім цього, чинне законодавство імперативно законом України не наділяє заступника начальника відділу слідчого управління поліції повноваженнями слідчого. Отже, відповідно до приписів чинного законодавства України, здійснення заступником начальника відділу слідчого управління поліції повноважень слідчого не відповідають вимогам чинного законодавства України, є нелегітимними. Оскільки ані Коституція України, ані КПК України не наділяють заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області повноваженнями слідчого, складений та підписаний 30 липня 2024 року заступником начальника відділу розслідування злочинів кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_8 обвинувальний акт не відповідає вимогами кримінального процесуального закону. Стверджує, що наявні недоліки обвинувального акту позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд кримінального провадження, тому для продовження судового розгляду слід повернути прокурору обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні для приведення його у відповідність до вимог КПК України. Також захисником долучено до клопотання висновок науково-правової експертизи Науково-дослідного інституту інформатики і права Національної академії правових наук України від 16 грудня 2019 року.

05 грудня 2024 року прокурор ОСОБА_10 подав письмові заперечення на клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта. Сторона обвинувачення вважає, що клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України та обставинам справи. Посилаючись на п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначає, що керівником органу досудового розслідування є начальник ГСУ, слідчого управління, відділу, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють в межах своїх повноважень. У той же час, відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. Тобто, чинний КПК України закріпив норму, згідно якої керівник органу досудового розслідування має право здійснювати досудове розслідування і у цьому випадку він набуває процесуального статусу слідчого та користується його повноваженнями. В даному випадку заступник начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України є керівником органу досудового розслідування, який користується повноваженнями слідчого при здійсненні досудового розслідування. Відтак, має право вчиняти процесуальні дії, в тому числі підписувати обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подане клопотання з підстав, наведених у ньому.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до органу досудового розслідування, вважаючи дане клопотання необґрунтованим, а трактування стороною захисту визначення керівника органу досудового розслідування таким, що суперечить нормам КПК України.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані у ст. 291 КПК України. Зокрема, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто, за наявності таких порушень вимог процесуального закону при його складанні, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, зі змісту обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який надійшов на розгляд суду, вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинувачених, вказано потерпілу юридичну особу та зазначено представника потерпілої юридичної особи та його анкетні дані, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність. Вказаний обвинувальний акт підписано заступником начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_9 , який його склав, прокурором, який обвинувальний акт затвердив. До обвинувального акта додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Суд вважає, що у вказаному вище клопотанні не вказано невідповідностей обвинувального акту щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимогам ст. 291 КПК України.

При цьому, твердження сторони захисту про нелегітимність здійснення заступником начальника відділу слідчого управління поліції ОСОБА_8 повноважень слідчого в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу досудового розслідування начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.

Водночас, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Із аналізу вищенаведених норм кримінально-процесуального кодексу України вбачається, що керівник органу досудового розслідування має право здійснювати досудове розслідування і в такому випадку він набуває процесуальний статус слідчого та користується його повноваженнями. При цьому, керівником органу досудового розслідування може бути заступник начальника відділу.

В даному кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України є керівником органу досудового розслідування, який користується повноваженнями слідчого при здійсненні досудового розслідування, входить в групу слідчих. Відтак, має право підписувати обвинувальний акт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000023 від 15 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок або на ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів виховного та медичного характеру.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1