Справа № 484/1505/25
Провадження №1-кп/484/242/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області, українки, громадянки України, ФОП « ОСОБА_7 », інвалідності не має, на утриманні перебуває малолітня дитина 2019 року народження, з вищою освітою, одруженою, (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 25.03.2021, РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001095, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 27.09.2008 ОСОБА_5 набула у встановленому законодавством порядку права керування транспортними засобами категорії «В», у зв`язку з чим, під час керування транспортними засобами даної категорії повинна була дотримуватися та виконувати вимоги Закну України «Про дорожній рух», а також вимоги Правил дорожнього гуху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 із змінами та доповненнями, введених в дію з 01.01.2002 (далі Правил дорожнього руху України). Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме - «Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії…».Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. 17.11.2024, близько 14 год 20 хв ОСОБА_5 , керувала на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.04.2021, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.01.2014 та діючого полісу № 218535255 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів технічно справним автомобілем марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , на якому рухалась у світлу пору доби, в умовах необмеженої видимості, у сприятливих погодних та дорожніх умовах, по вул. Одеська в напрямку вул. Федора Достоєвського, м.Первомайськ Миколаївської області.

Перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, рухаючись у зазначений час та в зазначених вище погодних і дорожніх умовах, ОСОБА_5 , здійснюючи маневр повороту праворуч по ходу руху, на паркувальну зону поблизу «Аптеки-911», що розташована за адресою: вул. Одеська, 202, м. Первомайськ Миколаївської області, переплутавши та натиснувши педаль газу, замість педалі гальм, діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість та крайню неуважність, не стежачи належним чином за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, яка полягала виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла по тротуару та рухалася справа-наліво по відношенню до напрямку руху автомобіля, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжила, хоча мала технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування екстренного гальмування, та на вказаній ділянці тротуару допустила наїзд на вказаного пішохода керованого нею автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження у гигляді закритого внутрішньо-суглобного перелому лівої великогомілкової кістки, гематоми потиличної області, як та, що викликали тривалий розлад здоров`я. Своїми діями ОСОБА_5 грубо та умисно порушила наступні вимоги Правил дорожнього руху України: п.1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; пп. «б» п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 - Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху; п.11.13 - Забороняється рух транспортних засобів по тротуару і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 ПДР України.

Отже, через необережність у виді злочинної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не передбачила настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак повинна була і могла їх передбачити. При цьому причин технічного характеру, які б перешкоджали їй дотримуватись вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, не існувало. Допущене водієм ОСОБА_5 грубе порушення вимог п.10.1 та п.11.13 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, як ті, що викликали тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та просив закрити щодо нього кримінальне провадження, оскільки вона з потерпілою примирилася, заподіяні збитки відшкодувала повністю.

В судовому засіданні обвинувачена та потерпіла підтримали клопотання.

Прокурор не заперечувала проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку обвинуваченої, потерпілої та прокурора, дослідивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи, що правопорушення вчинене обвинуваченим є нетяжким злочином відповідно до вимог ст. 12 КК України, ОСОБА_5 раніше не судима, примирилася з потерпілою та відшкодувала заподіяні кримінальним правопорушенням збитки, суд доходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України - якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що наявні усі правові підстави для застосування ст. 46 КК України, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.

З урахуванням вказаного, враховуючи, що обвинувачена в судовому засіданні наполягала на звільненні її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закритті кримінального провадження з підстав примирення з потерпілою, при цьому обвинуваченому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зважаючи на позицію потерпілої, яка просила звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням, суд оцінивши всі обставини у справі у їх сукупності, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а саме вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285-288, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 від 18.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів (проведення експертиз під час досудового розслідування в сумі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 80 к.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: