Провадження № 1-кс/761/781/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

18 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 358 КК України, на майно, яке 22 серпня 2024 року тимчасово вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , а саме:

- Мобільний телефон Google Pixel білого кольору;

- Перепустку № 7-0940;

- Посвідчення волонтера НОМЕР_2 , видане на ім?я ОСОБА_5 ;

- Доручення на право проведення волонтерської та представницької діяльності вих. № 0940-1108/2022 від 11.08.2022, видане на ім?я ОСОБА_5 ;

- Лист для пред?явлення на міських перепускних пунктах, інших контролюючих органах країни, Євросоюзу вих. № 0940-1108/2022 від 11.08.2022, виданий на ім?я ОСОБА_5 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав наведених у ньому, та просив його задовольнити лише у частині скасування арешту, накладеного на мобільний телефон Google Pixel білого кольору.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт на майно накладено обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 358 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 05 вересня 2024 року клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, про арешт тимчасово вилученого майна задоволено та накладено арешт на майно, яке 22 серпня 2024 року тимчасово вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , зокрема, на: мобільний телефон Google Pixel білого кольору; перепустку № 7-0940; посвідчення волонтера НОМЕР_2 , видане на ім?я ОСОБА_5 ; доручення на право проведення волонтерської та представницької діяльності вих. № 0940-1108/2022 від 11.08.2022, видане на ім?я ОСОБА_5 ; лист для пред?явлення на міських перепускних пунктах, інших контролюючих органах країни, Євросоюзу вих. №0940-1108/2022 від 11.08.2022, виданий на ім?я ОСОБА_5 .

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 05 вересня 2024 року, метою накладення арешту на майно, є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони мають ознаки доказів, та відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, що дає достатні підстави вважати, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, не втратив свою актуальність. Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000538 від 27 жовтня 2023 року, триває, на даний час у вказаному кримінальному провадженні здійснюються слідчі (розшукові) дії з метою виконання завдань, встановлених ст. 2 КПК України.

У той же час, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 358 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 98, 167, 170 - 174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000538, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 358 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1