Провадження №: 1-кп/336/935/2025
У Х В А Л А

іменем України

24 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і с. Петрівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця за мобілізацією, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001819 від 29.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сторона захисту заперечила проти клопотання. Зокрема обвинувачений послався на те, що не має наміру ухилятися від суду, має намір продовжити військову службу, був поранений. Захисник вказала, що ОСОБА_4 співпрацював зі слідством.

При вирішенні клопотання прокурора продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Із змісту п. ч. 2 ст. 183 КПК України випливає, що такий вид запобіжного заходу може бути застосований до раніше не судимої особи, якщо вона підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2024 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою слідчого судді від 27.01.2025 запобіжний захід продовжено до 28.02.2025 включно.

З ухвали слідчого судді від 30.11.2024 вбачається, що слідчий суддя, обираючи вид запобіжного заходу визнав доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився, і сторонами кримінального провадження не приведено будь-яких фактичних обставин, які б свідчили про протилежне.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Санкцією ч. 1 ст. 127 КК України передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, наразі відносно ОСОБА_4 . Шевченківським районним судом розглядаються інші кримінальні провадження (ЄУН 336/1174/21, 336/6581/23) за обвинуваченням у вчиненні тяжких злочинів, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що вказує як на існування ризику переховування від суду та продовження злочинної діяльності, так і на можливість застосування насильства з метою тиску на потерпілих та свідків.

Суд враховує, що сторона захисту заперечувала проти продовження запобіжного заходу, однак суду не надано будь-яких фактичних даних, які б свідчили про зменшення рівня тих ризиків, що були підставою для його обрання.

Отже, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд доходить висновку про збереження на даний час суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, що відповідає ч. 3 ст. 197 КПК України, оскільки інші, менш суворі запобіжні заходи не зможу забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 315, розділом ІІ КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 24 квітня 2025 року включно.

Ухвала в може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1