Провадження № 1-кс/204/2937/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000932. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 22.12.2024 року без визначення застави. Своє рішення суд обґрунтував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України та існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик знищення, сховання або спотворення будь-якої із речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на інших підозрюваний та свідків у провадженні; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності. Разом з тим, вважає, що на теперішній час наявні підстави для зміни запобіжного заходу на непов`язаний із триманням під вартою. Зміст процесуальних дій, проведених з підозрюваною ОСОБА_6 та зміст процесуальних документів свідчать про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону та незаконність підозри ОСОБА_6 у вчинені нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Порушено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 . Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000932 від 14.08.2024 органом, яким внесено відомості в ЄРДР та здійснюється розслідування є слідчий відділ УСБУ у Дніпропетровській області. Разом з тим, відповідно до норм ст. 216 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України віднесено до підслідності слідчих органів Національної поліції. Таким чином, всупереч ст. 216 КПК України досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 , замість слідчих органів Національної поліції здійснюють є слідчі УСБУ у Дніпропетровській області. У зв`язку з цим, вважаємо, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України є незаконним. Обшук транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 24.10.2024 р. за змістом протоколу було розпочато о 13 год. 47 хв. та закінчено о 16 год. 36 хв. є незаконним, оскільки він був проведений з істотним порушенням кримінального процесуального закону та прав і свобод ОСОБА_6 . Вказаний обшук проведений без участі захисника, але за участю ОСОБА_6 . Остання не могла вільно залишити місце здійснення цієї процесуальної дії, бо по суті була затримана у розумінні ст. 209 КПК України. ОСОБА_6 через підкорення наказу була змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою, а сааме поряд зі слідчим слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області, капітаном юстиції ОСОБА_7 та іншими співробітниками УСБУ у Дніпропетровській області. Хоча протокол про затримання ОСОБА_6 був складений пізніше, а сааме 24.10.2024 р. з 19 год. 30 хв. по 19 год. 43 хв., де час затримання зазначено 16 год. 55 хв. На момент початку проведення обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 24.10.2024 р., який за змістом протоколу було розпочато 13 год. 47 хв. слідчий був зобов`язаний залучити захисника як прямо вимагається п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КПК України, а саме слідчий зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. На момент початку проведення обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 24.10.2024 р. Підозрюваний ОСОБА_6 просила забезпечити їй участь захисника, проте слідчим всупереч наведених процесуальних норм не було залучено захисника, в результаті чого було порушено право на захист, що є передбачається ст. 20 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 63 Конституції України. Окрім того, на момент початку проведення обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 24.10.2024 р., а саме о 13 год. 47 хв. слідчий був зобов`язаний скласти протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Проте слідчим було відтерміновано складання протоколу про затримання до 19 год. 30 хв., (фактичний час затримання вказаний у протоколі 16 год. 55 хв.), внаслідок чого було порушено право на свободу та право не свідчити проти себе, що закріплені ст.ст. 12, 18 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 63 Конституції України. У зв`язку з тим, що були істотно порушені основоположні права і свободи людини, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, усі фактичні дані, що були отримані у результаті вказаного обшуку не можуть бути використані для обґрунтування підозри ОСОБА_6 . Затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень 24.10.2024 р. за змістом протоколу було розпочато о 19 год. 30 хв. та закінчено 19 год. 43 хв., де час фактичного затримання зазначено 16 год. 55 хв., є незаконним, оскільки тривалий час фактично затриманий ОСОБА_6 всупереч п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КПК України перебувала без захисника та забезпечення права на захист. ОСОБА_6 була фактично затриманого у розумінні ст. 209 КПК України о 13 год. 47 хв. 24.10.2024 р., коли правоохоронці почали проводити обшук транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , та вилучили мобільні телефони, фактично провівши особистий обшук ОСОБА_6 . Крім того, моментом початку обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 є час 13 год. 47 хв. 24.10.2024 р., з якого фактично підозрюваний ОСОБА_6 силою або через підкорення наказу змушений залишатися поряд із капітаном юстиції ОСОБА_7 та іншими співробітниками УСБУ. У зв`язку з цим, затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень є незаконним, в результаті чого було порушено право ОСОБА_6 на свободу. На момент початку обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 є час 13 год. 47 хв. 24.10.2024 р. сторона обвинувачення отримала декілька ухвал Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (15.10.2024 р., 16.10.2024 р.) на обшук квартири та іншого транспортного засобу щодо ОСОБА_6 . Зміст вказаних ухвал свідчить, що на момент проведення обшуку транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 є час 13 год. 47 хв. 24.10.2024 р. ОСОБА_6 фактично підозрювалась у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Тому на момент початку обшуку, а саме 13 год. 47 хв. 24.10.2024 р. у розумінні ст. 209 КПК України була затриманою, без забезпечення права на захист та інших прав підозрюваного. Вважаємо, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було надано слідчому судді достатніх доказів, щоб переконати об`єктивного спостерігача, що підозрюваним ОСОБА_6 було вчинено саме кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Також про проблемність доведення стороною обвинувачення обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину свідчить використання стороною обвинувачення практики ЄСПЛ проти підозрюваного (обвинуваченого). Так, у своїй постанові від 07.08.2019 (справа № 607/14707/17) ВС зазначив, що практика ЄСПЛ не може використовуватися проти підозрюваного (обвинуваченого).Слід зазначити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, однак є раніше не судимою, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває. Беручи до уваги те, що вимоги європейських стандартів щодо обов`язкового докладання зусиль щодо визначення розміру застави у випадку, коли існують підстави для обмеження свободи, а також з урахуванням конкретних обставин справи, становища підозрюваного ОСОБА_6 вважаємо, що суд має визначити розмір застави у данному кримінальному провадженні. На теперішній час стороною обвинувачення не надано жодного доказу, у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України, який би підтвердив навіть спробу ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення у змісті клопотання у досить абстрактному вигляді, необґрунтовано зазначено, що даний ризик, без посилання на матеріали, що підтверджують відповідні обставини. Слід зазначити, що стороною обвинувачення не було наведено доказів відносно якого саме свідка може бути вчинено тиск та у якій формі. В яких взаємовідносинах перебуває підозрюваний зі свідками. Крім того, не було наведено й доводів щодо будь-якої залежності будь-якого свідка від підозрюваного ОСОБА_6 . Водночас про відсутність підстав вважати, що такий ризик може навіть існувати свідчить те, що жодну особу під час досудового розслідування (відомості про неї) не було залегендовано, оскільки на переконання сторони захисту у свідків відсутні будь- які побоювання щодо можливого тиску відносно них з боку підозрюваного ОСОБА_6 . Щодо можливого тиску на експертів у цьому кримінальному провадженні, то слід зазначити, що у матеріалах, які були надані стороні захисту, як додатки до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні будь які матеріали щодо можливого проведення експертизи у цьому кримінальному провадження. Тому можна констатувати про об`єктивну відсутність ризику незаконного впливу на експертів з боку ОСОБА_6 . Слід зауважити, що наш підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і не дивлячись на те, що на теперішній час тимчасово не працює має де отримати тимчасові кошти для проживання. Є чоловік ОСОБА_10 , який забезпечує життєдіяльність ОСОБА_6 та дітей. Вважаємо, що вказаний ризик не підтверджений жодним доказом у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України. За таких обставин переконаний, що жоден із ризиків, на які посилається сторона обвинувачення не підтверджений доказами, у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України, натомість спростовується самими матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами. Разом з тим, під час під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя не встановив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. ОСОБА_6 раніше не судима, має позитивну характеристику, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, що спростовує наведені в ухвалі ризики. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 є абсолютно соціально-адаптованою в суспільстві людиною й підстав для його подальшої ізоляції немає й не може бути. Надання можливості ОСОБА_6 звільнитись з під варти жодним чином не вплине на ефективність та справедливість подальшого судового провадження по даній справі. Вимоги європейських стандартів щодо обов`язкового докладання зусиль щодо визначення розміру застави у випадку, коли існують підстави для обмеження свободи, а також з урахуванням конкретних обставин справи, становища підозрюваного ОСОБА_6 , вважаємо, що суд має визначити розмір застави щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що в період більше одного місяця з моменту застосування тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 (25.10.2024) з нею не проводилась лише одна слідча (розшукова) дія допит. Це свідчить про неадекватний спосіб здійснення своїх повноважень слідчим, прокурором. Це призвело до порушення розумного строку тримання під вартою ОСОБА_6 , відтак до порушення права останнього на свободу. Таким чином, всупереч положенням європейських стандартів забезпечення прав і свобод людини у частині ігнорування стороною обвинувачення вимоги «особливої ретельності» при здійсненні провадження відбулось порушення права ОСОБА_6 на розумний строк тримання під вартою, що випливає зі змісту ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі викладеного захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 просить суд змінити підозрюваной ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити розмір застави у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 , в судовому засіданні, кожен окремо, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клопотання про заміну запобіжного заходу, просив не змінити підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у тримання під вартою, у зв`язку з тим, що на даний час підстави та обставини які існували на час обрання запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

Заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року щодо підозрюваної застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що доводи сторони захисту, покладені в обґрунтування підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваної ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що ці обставини були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інших нових обставин, які б не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зазначено.

Крім того, ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 була предметом розгляду в Дніпровському апеляційному суді і залишена без змін.

Слідчий суддя вважає, що ризики, на котрі посилався орган досудового розслідування під час подання клопотання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, тому клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 201, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1