Номер провадження: 11-сс/813/1726/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2024 року про застосуваннязапобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001521 від 23.10.2024 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194-1 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області та застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, до 22.12.2024 року, із визначенням розміру застави - 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що сторона обвинувачення в ході розгляду клопотання не надала доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

ОСОБА_8 в даний час має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться мати похилого віку із незадовільним станом здоров`я, а тому перебування його під вартою не викликається нагальною необхідністю.

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваного ОСОБА_8 , однак за участю його захисника, який не наполягав на участі підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, знаходиться кримінальне провадження № 0001521 від 23.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці, але не пізніше 22.10.2024 року, у ОСОБА_8 , та у ОСОБА_9 , виник спільний злочинний корисливий умисел, направлений на пошкодження об`єкту електроенергетики, вчинене шляхом підпалу, визначивши предметом свого протиправного посягання трансформаторну підстанцію ЗТП-314 ЕЧ-1, що згідно ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, являється об`єктом електроенергетики, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Поїзна, будівля 4/1, яка перебуває у власності ПАТ «Українська залізниця».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 22.10.2024 року, о 23 годині 08 хвилин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , знаходячись спільно із ОСОБА_9 біля трансформаторної підстанції ЗТП-314 ЕЧ-1, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Поїзна, будівля 4/1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою умисного пошкодження об`єкту електроенергетики, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою запальнички підпалив поверхню будівлі вказаної підстанції, на яку заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до займання даної підстанції, що могло призвести до порушення нормальної роботи вказаної підстанції.

Внаслідок підпалу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаного об`єкту електроенергетики, через термічний вплив вогню на трансформаторну підстанцію стався вибух, внаслідок якого ОСОБА_9 місце події покинув, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які позбавили останнього можливості покинути місце події.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 194-1 КК та 23.10.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею.

Сторона захисту обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржувала, тому в цій частині ухвала слідчого судді не перевіряється, однак, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які долучені до клопотання, доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі, а тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді про те, що сукупність зібраних і наданих слідчому судді доказів, свідчить про існування ризиків можливості вчинення нових кримінальних правопорушень та спроб перешкоджання кримінальному провадженню.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а кримінальне провадження має початкову стадію, докази органом досудового розслідування лише збираються, обставини кримінального правопорушення з`ясовуються, жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_8 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу слідчому судді надано не було.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також обґрунтовано врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість доказів про вчинення саме ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 194-1 КК встановлене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років), вік та стан здоров`я (знаходиться у віці 40 років, відомостей про будь-які захворювання стороною захисту не надано), наявність соціальних зв`язків підозрюваного в м. Одесі (місце реєстрації та постійне місця мешкання м. Одеса), майновий стан останнього (має середню освіту, офіційно не працює), не одружений.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та не врахування слідчим суддею даних щодо особи підозрюваного, в тому числі того, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні мати похилого віку, апеляційний суд вважає, що з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчим суддею застосований відповідний запобіжний захід, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Довід захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, слідчий суддя визначив заставу у розмірі - 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка стороною захисту не оскаржується.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливості вчинення нових кримінальних правопорушень та спроб перешкоджання кримінальному провадженню, а також особи підозрюваного, на переконання апеляційного суду, слідчим та прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Дійшовши висновку про законність та обґрунтованість оскарженої ухвали апеляційний суд також враховує, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Твердження сторони захисту про неврахування даних про особу підозрюваного, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки всі дані про його особу були враховані при постановленні судового рішення, а нових документів щодо інших даних про особу ОСОБА_8 на підтвердження вказаних доводів, захисником не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та продовження їх існування, у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22.12.2024 року, із визначенням розміру застави, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521 від 23.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4