Номер провадження № 1-кс/334/3190/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000312 від 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Одеса, який має середню спеціальну освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, раніше не судимого,

за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25.12.2024.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя здійснюється судовий розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 на підставі 4.5 ст.401 КК України по кримінальному провадженні №0000312 від 15.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Запорізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією, перебуваючи з 15.12.2023 на посаді командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, 16.12.2023, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України розташоване поблизу буд. АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не вживав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебуває за межами місця служби до 15.10.2024, до моменту його доставки до ТУ ДБР у м. Мелітополі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: «15» жовтня 2024 року 21_ год. _02_ хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю міста Одеса, який має середню-спеціальну освіту, який перебував на посаді командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військовослужбовцю за мобілізацією, у військовому званні «молодший сержант», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що підтверджуються: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом самовільного залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2024 (включно). 04.12.2024 до суду скеровано клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.408 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України. Судом призначено підготовче судове засідання за клопотанням прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.408 КК України на 23.12.2024.

Враховуючи, що строк застосування запобіжного заході у підозрюваному ОСОБА_4 спливає 14.12.2024, а підготовче судове засідання призначено на 23.12.2024, то виникла необхідність у продовженні до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор під час розгляду клопотання його підтримав та просить задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягаючи на тому, що прокурор не довів наявність ризиків, про які зазначив в клопотанні, підозрюваний має намір продовжити службу в військовій частині НОМЕР_3 , він не переховувався, а жив та працював в Одесі, за місцем свого проживання, та не знає, чому його оголосили в розшук. При цьому, місце служби покинув, адже одразу не хотів служити у військовій частині НОМЕР_1 , просив про переведення, але йому відмовляли. В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя вже знаходиться клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відповідальності, а отже підстави продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.12.2023 № 369 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, молодший сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, молодший сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, 16.12.2023 самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України розташоване поблизу буд. АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не вживав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебуває за межами місця служби до 15.10.2024, до моменту його доставки до ТУ ДБР у м. Мелітополі.

За вказаним фактом, 15.03.2024 уповноваженою особою першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312, за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

15.10.2024 ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків, матеріалами службового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, на яке вказує прокурор.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, вчинений в умовах воєнного стану, який по своїй суті являється ухиленням від виконання військового обов`язку. Існування вказаного ризику підтверджується і тим, що підозрюваний є військовослужбовцем, і у разі наявного бойового розпорядження може бути відряджений до зони бойових дій де є можливість здійснити спробу залишити підконтрольну ЗСУ територію України під час безпосереднього виконання своїх обов`язків військової служби з метою уникнення настання кримінальної відповідальності та його ув`язнення на підставі вироку суду.

При цьому, суд враховує, що до розгляду питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у випадку незастосування запобіжного заходу, він має повернутись до військової частини НОМЕР_1 , службу де покинув, пояснюючи такі дії небажанням служити саме в цій частині. Таким чином, слідчий суддя вважає, що не бажаючи поверзтись до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від явки в частину.

Тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено підтвердження ризиків, передбачених пп 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний військовослужбовець ОСОБА_4 перебуваючи на волі, продовжуючи проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради, з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань під час досудового розслідування з метою створення собі "алібі" щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Разом з тим, слід врахувати, що за повідомленням прокурора в судовому засіданні свідки у кримінальному провадженні є військовослужбовцями офіцерського складу, що на думку слідчого судді ставить під сумнів можливість впливу на них військовослужбовцем з нижчим званням. При цьому, слідчим суддею враховано відсутнітсь повідомлень свідків про намагання підозрюваного якось контактувати з ними.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він не є підтвердженим, адже ОСОБА_4 раніше не судимий, відомостей про те, що він за час перебування поза межами військової служби вчинив якесь інше правопорушення, не надано.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами розгулу клопотання слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КПК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; а також те, що застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 не можливо, оскільки, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 408 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі ухвалення вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок дезертирства, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 грудня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним

Слідчий суддя: ОСОБА_1