Справа №127/9252/25
Провадження №1-кс/127/3979/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 23.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2025 надійшло повідомлення на лінію 102, про те що працівниками патрульної поліції за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 81 зупинено автомобіль марки "Nissan Almera", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який підвозив свою знайому ОСОБА_5 . При спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_5 повідомила, що має при собі заборонені речовини (наркотичні та психотропні засоби), які вона мала на меті збути, шляхом розставлення "закладок".

Так, 23.03.2025 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 . Під час затримання було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із СІМ-картою НОМЕР_4 , який поміщено до спец, пакету НПУ PSP1207048.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вище перераховані речі мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду. Також є необхідність в проведенні судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просила клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилась, однак останньою було подано заяву про розгляд клопотання без її участі. Вимоги клопотання підтримала за обставин, викладених у ньому.

Суд, перевіривши клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з метою забезпечення належного розслідування у кримінальному провадженні, зберігання речових доказів та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Слідчими СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 23.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23.03.2025 було проведено затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вилучено вищевказане в клопотанні майно.

Вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження та може бути використане, як доказ у суді, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 23.03.2025 року в ході затримання в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час затримання ОСОБА_5 23.03.2025, а саме на:

?мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із СІМ-картою НОМЕР_4 , який поміщено до спец, пакету НПУ PSP1207048;

Шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя