Справа № 595/57/25
Провадження № 1-кп/595/62/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2025 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

прокурора Старух В.І.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 02 січня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого навантажувачем у Фермерському господарстві «Гадз», раніше судимого вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 червня 2024 року (справа № 595/1063/24, провадження №3/595/586/2024), яка набрала законної сили 26 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. ст. 68, 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання зазначеної постанови суду, що набрала законної сили, 20 грудня 2024 року о 21 годині 16 хвилин керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT В6» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухався вулицею Шухевича, що в м. Бучач Чортківського району, де в ході патрулювання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, - тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю згідно пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив, що жінка, з якою він разом проживає, 20 грудня 2024 року приїхала автомобілем за ним на роботу, однак, оскільки була ожеледиця і вона боялася керувати автомобілем, він сів за кермо. При цьому зазначив, що йому було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, однак всупереч цьому сів за кермо. Зазначив, що у вчиненому він щиро розкаюється та обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти, просив суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_1 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, - тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вивченням особи обвинуваченого вставлено, що вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, штраф за попередній вирок оплачений, відтак покарання за ним відбуте.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, між тим суд оцінює і особу обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ: диск DVD-R марки «ALERUS», - залишити при матеріалах кримінального провадження в сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Л. І. Созанська