Справа №584/893/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/535/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну несплаченої суми штрафу на громадські чи виправні роботи або позбавлення волі
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 584/893/22 за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 17.04.2024 про заміну покарання у виді штрафу іншим видом покарання,

установила:

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17.04.2024 було задоволено подання начальника Конотопського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області та замінено засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.

19.11.2024 засуджений ОСОБА_6 на зазначену ухвалу суду подав разом з апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, яке обґрунтоване тим, що ухвала суду була постановлена його за відсутності, її копія була отримана 13.11.2024, а з апеляційною скаргою він звернувся в семиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваної ухвали, тому просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд клопотання у письмовому провадженні, обвинувачений ОСОБА_6 не заявляв клопотань про розгляд його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження за його обов`язкової участі та будь-яких інших клопотань апеляційному суду не направляв, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд клопотання про поновлення процесуального строку без участі сторін судового провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання про поновлення строку процесуального строку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно ст. 113 КПК, процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу, а згідно ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк повинен бути поновленим за клопотанням зацікавленої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ст. 7 КПК), однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист законних iнтepeciв учасників кримінального провадження (заявника, потерпілого), iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують реальну можливість використати вci передбачені законом засоби для реалізації права на справедливий суд, тому для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а правило дотримання цього семиденного строку на оскарження ухвали суду першої інстанції з дня її проголошення покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland), заява № 39199/98, п. 62). При цьому при реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідно ураховувати і правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03), згідно яких вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

В іншому своєму рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

З матеріалів даного провадження вбачається, що судовий розгляд в суді першої інстанції 17.04.2024 відбувся за відсутності повідомленого належним чином обвинуваченого ОСОБА_6 , копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 13.11.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а. с. 93), а з апеляційною скаргою обвинувачений звернувся 19.11.204, тобто в межах семиденного строку апеляційного оскарження.

Приймаючи до уваги встановлені колегією суддів обставини, зокрема, факт не отримання оскарженого судового рішення в день його проголошення, існування обставин, з метою забезпечення права доступу особи до суду, на виконання положень ст. 55 Конституції України, ст. 3, 6 Конвенції, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з об`єктивних і поважних причин.

Керуючись ст. 395 і 399 КПК України,

постановила:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 17.04.2024 про заміну покарання у виді штрафу іншим видом покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4