Справа №534/48/25
Провадження №1-кп/534/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 представника потерпілого та представника цивільного позивача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представника цивільного відповідача ОСОБА_15 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого Головою правління ПрАТ «Полтавський ГЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 (в ред. 01.01.2015), ч.2 ст.28, ст.364-1 (в ред. від 01.01.2015), ч.3 ст.209 (в ред. 28.04.2020) КК України,

та клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001868 від 11.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 КК України (в редакції 01.01.2015), ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1 КК України (в редакції 01.01.2015),ч.3 ст.209 КК України (в редакції 28.04.2020), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України (в редакції 28.04.2020).

На адресу суду надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціальної екологічної експертизи Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 999 991 300 грн. В той же день ОСОБА_5 поміщено до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.10.2023 вказану ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2023 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у сумі 400 млн. грн. та покладено обов`язки на підозрюваного ОСОБА_5 : здати уповноваженому органу у сфері паспортного контролю на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду.

Відповідно до платіжної інструкції №9964 від 02.11.2023 заставу внесено у сумі 400 млн. грн.

Зміна запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою вмотивована прокурором тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Також до суду 04.02.2025 надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та повернення ТОВ «Єристівський ГЗК» 400 млн. грн., внесених в якості застави за ОСОБА_5 згідно з платіжною інструкцією № 9964 від 02.11.2023.

Клопотання захисника вмотивовано тим, що зі спливом часу ризики, заявлені прокурором та встановлені судом при обранні запобіжного заходу, перестали існувати, обвинувачений ОСОБА_5 сумлінно виконує процесуальні обов`язки, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, отже на даний час застосований запобіжний захід у вигляді застави є надто суворим, а тому підлягає заміні на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні як сторона обвинувачення, так і сторона захисту наполягали на спільному розгляді поданих клопотань, оскільки вони є взаємопов`язаними. Врахувавши думки учасників провадження, суд постановив одночасно розглядати клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор, підтримуючи своє клопотання, зазначив наступне:

ОСОБА_5 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 КК України (в редакції 01.01.2015), ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1 КК України (в редакції 01.01.2015), ч.3 ст.209 КК України (в редакції 28.04.2020), за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, а саме головою правління ПРАТ «Полтавський ГЗК», виконуючи роль організатора злочину, у період часу з 01.01.2015 до 31.12.2021, перебуваючи на території ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», що за адресою: вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., діючи із корисливим мотивом за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, усвідомлюючи, що згідно з умовами спеціальних дозволів на користування надрами № № 1012, 1013 від 29.07.1997, очолюване ним товариство має право видобувати лише залізисті кварцити. Порушуючи своїми умисними діями п. п. 3.1, 8.6, 8.7 статуту очолюваного ним товариства, ст. ст. 42, 42, 175, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 626, 627 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. п. 1.3, 2.3, 2.12, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 № 168/704, реалізував та організував реалізацію іншими особами в адресу контрагентів-покупців незаконно видобуті корисні копалини загальнодержавного значення у вигляді щебню загальною масою 390 482,177 тон на суму 27 298 878,76 грн, порожньої породи загальною масою 322 916 тон на суму 4 180 345,08 грн та відсіву нефракційного (щебінь з відходів сухої магнітної сепарації) загальною масою 172 222 тони на суму 2 075 330,40 грн, всього на загальну суму 33 554 554, 24 грн з ПДВ, яка перевищує вісімнадцять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розрахунків розмірів відшкодування збитків, державі внаслідок самовільного користування надрами, суб`єктом господарювання ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» за незаконно видобуті порожні породи у кількості 897 061 тон, завдано збитки у сумі 7 993 710 571, 00 гривень.

Відповідно до розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, суб`єктом господарювання ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» за незаконно видобуті породи скельного розкриву у кількості 14 022 707 тон завдано збитки у сумі 124 956 342 077, 00 гривень.

Відповідно до розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, суб`єктом господарювання ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» за незаконно видобутий відсів нефракційний (щебінь з відходів сухої магнітної сепарації), у кількості 8 177 558 тон (5 110 973 куб. м), завдано збитки у сумі 24 175 928 032, 20 гривень. Загальний розмір збитків, завданих державі у зв`язку з незаконним видобуванням надр складає 157 125 980 680, 20 гривень.

Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується наступними доказами:

- висновком експертів за результатами проведення комісійної судової ґрунтознавчої та інженерно-екологічної експертизи від 17.08.2023, №19838/23-34/19839/23-63/19840/23-34;

- висновком комісійної судової ґрунтознавчої та інженерно-екологічної експертизи від 17.08.2023, №19838/23-34/19839/23-63/19840/23-34.

Крім того, прокурор наголосив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Підкреслив, що відповідно до ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжкими (ч. 4 ст. 240 КК України, чю2 ст.341-1) та особливо тяжкими (ч. 3 ст. 290 КК України), при цьому санкція ч. 3 ст. 290 КК України передбачає можливість призначення покарання з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання судом винуватим у їх вчиненні, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та інших співучасників, а також експертів у кримінальному провадженні, які проводять експертні дослідження, використовуючи посаду голови правління, власний авторитет та можливість адміністративного впливу, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб у кримінальному провадженні, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню. Враховуючи фінансові можливості підозрюваного, останній може змінити місце проживання з метою ухилення від відповідальності, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження.

Так, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років під час воєнного стану мають обмеження на вільний виїзд за кордон відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Так, 06.10.2024 обвинуваченому ОСОБА_5 виповнилось повних 60 років, що збільшує ризик можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду.

До повідомлення про підозру ОСОБА_5 неодноразово виїжджав за межі України, що вказує на міцні соціальні зв`язки в останнього за кордоном, що не бралось до уваги під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.

З`ясовано, що 18.05.2024 обвинувачений ОСОБА_5 зустрічав близьких родичів біля контрольно-пропускного пункту «Шегині». Та 25.05.2024 обвинувачений ОСОБА_5 проводив близьких родичів до зазначеного контрольно-пропускного пункту.

Обвинувачений ОСОБА_5 може вільно виїхати за кордон, де проживають його близькі родичі, а також наявні міцні соціальні зв`язки з метою переховування від суду та ухилення від юридичної відповідальності у разі доведення його вини в судовому порядку.

Крім того, як встановлено в ході досудового розслідування, незаконні дії ОСОБА_5 вчинював у період з 01.01.2015 до 31.12.2021, що свідчить про триваючий злочин, а тому є ризик того, що обвинувачений може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор звернув увагу, що обвинувачений має високий майновий стан, тому внесена застава не є надмірно обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, прокурор вважав, що є законні підстави для зміни раніше застосованого обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З приводу поданого захисником ОСОБА_13 клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та повернення ТОВ «Єристівський ГЗК» 400 млн. грн., внесених в якості застави за ОСОБА_5 згідно з платіжною інструкцією № 9964 від 02.11.2023 повністю заперечував проти його задоволення, оскільки воно є необґрунтованим та безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти заміни запобіжного заходу на тримання під вартою відносно нього, обґрунтовуючи тим, що у нього належна процесуальна поведінка, ризики, зазначені прокурором, відсутні. Клопотання свого захисника ОСОБА_13 підтримав повністю та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_13 наголосила про необґрунтованість підозри, висунутої на стадії досудового розслідування, та необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 , звернула увагу, що ризики, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування звелись нанівець. Зокрема, ризик переховуватись від суду, зазначений прокурором у клопотанні, повністю спростовується бездоганною процесуальною поведінкою, наявністю у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця проживання та роботи, він є одруженим, має сталі соціальні зв`язки, діти та дружина проживають на території України, на фактичному утриманні обвинуваченого перебуває мати похилого віку, обвинувачений має чисельні нагороди та визнання, є активним та поважним членом громади м. Горішні Плавні.

Крім того, доказом бездоганної процесуальної поведінки ОСОБА_5 є те, що обов`язки, покладені ухвалою суду при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, які продовжувались, припинили свою дію, проте з моменту їх припинення обвинувачений продовжував їх виконувати. Отже, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику переховування від суду.

Також прокурор не навів жодного обґрунтування на підтвердження ризику вчинення нових кримінальних правопорушень та ризику незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, отже, ризики, вказані прокурором у клопотанні, не знайшли свого підтвердження, тому відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора. Поряд із цим вважала, що є підстави для задоволення її клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та повернення ТОВ «Єристівський ГЗК» 400 млн. грн., внесених в якості застави за ОСОБА_5 згідно з платіжною інструкцією № 9964 від 02.11.2023

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 подав письмове заперечення на клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та наголосив, що з моменту обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу ним жодного разу не порушено покладених на нього процесуальних обов`язків, за цей час об`єктивно зменшились ризики, які стали підставою для обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі більшому, ніж у 500 раз за максимальних розмір застави, передбачений нормами КПК України, проте прокурор просить змінити застосований запобіжний захід на винятковий тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі майже в два з половиною рази більшому, ніж застосовано. Таким чином, крім того, що подане клопотання є необґрунтованим, у прокурора взагалі були відсутні підстави для звернення з таким клопотанням Тому просить відмовити прокурору в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу тримання під вартою та підтримав клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та повернення застави 400 млн. грн заставодавцю.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 вважав, що клопотання прокурора необґрунтоване та безпідставне, звернув увагу суду, що прокурор на підтвердження наявності ризику вчинення нового кримінального правопорушення зазначив про вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, проте з 31.07.2024 після зміни підозри, прокурор не звертався з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, таким чином на даний час відсутні нові підстави для звернення з таким клопотанням. Тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задовольнити клопотання захисника ОСОБА_13 ..

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат Дем`яненко підтримав позицію захисників, також підкреслив, що процесуальні обов`язки обвинувачений виконує сумлінно.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З приводу клопотання прокурора про заміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою строком на 60 днів суд зазначає наступне.

При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу суд повинен враховувати приписи статей 176-178, 193-194, 200 КПК України.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Сторона захисту наполягала, що висунута ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є необґрунтованою, зібраних досудовим розслідуванням доказів недостатньо для доведення наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 (в ред. 01.01.2015), ч.2 ст.28, ст.364-1 (в ред. від 01.01.2015), ч.3 ст.209 (в ред. 28.04.2020) КК України, в діянні ОСОБА_5 ..

Суд звертає увагу, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Таким чином, суд вважає, що з матеріалів клопотання вбачаються обставини, які могли б переконати об`єктивного спостерігача про можливість наявності в діянні ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, проте встановлення цих обставин буде здійснюватися лише під час судового розгляду разом з дослідженням доказів, наданням їм оцінки та вирішенням питання про їх допустимість та належність.

Суд звертає увагу, що для зміни обраного запобіжного заходу на більш суворий, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, необхідно встановити такі вагомі обставини, які є підставою для обрання більш суворого заходу забезпечення кримінального провадження, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували на момент прийняття такого рішення, проте про них не було відомо прокурору чи слідчому.

Враховуючи, що на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 29.04.2024 заставодавцем внесено 400 млн. грн., також беручи до уваги суму застави, яка перевищує максимально визначений розмір обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, його сумлінну процесуальну поведінку як під час досудового розслідування, так і після надходження до суду обвинувального акта, суд вважає, що внесена сума застави є достатньою для гарантування виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та дієвим заходом для запобігання ризикам, зазначеним прокурором у клопотанні. Отже при залишенні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави, буде забезпечено досягнення мети застосування запобіжних заходів в цілому. А тому підстав для зміни цього виду заходу на найсуворіший - суд не вбачає. Таким чином у клопотанні прокурора слід відмовити.

Поряд із цим судом враховано, що на момент розгляду клопотання прокурора обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Київського апеляційного суду від 30.10.2023, скасовані. Беручи до уваги, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, які існували на момент застосування запобіжного заходу у вигляді застави, вони не зменшились та не перестали існувати, суд, керуючись частиною першою статті 200 КПК України та відмовляючи у зміні запобіжного заходу, вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

З приводу клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 (в ред. 01.01.2015), ч.2 ст.28, ст.364-1 (в ред. від 01.01.2015), ч.3 ст.209 (в ред. 28.04.2020) КК України.

Санкція частини 4 ст.240 КК України (в ред. 01.01.2015) передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Санкція статті 364-1 (в ред. від 01.01.2015) передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років та зі спеціальною конфіскацією.

Санкція ч.3 ст.209 (в ред. 28.04.2020) КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Окрім викладеного, судом враховано інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, які у своїй сукупності на даний час не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на найм`якший. Отже запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Застава, яка наразі застосована до обвинуваченого, як зазначалось раніше, забезпечує в повній мірі досягнення мети застосування запобіжних заходів.

Отже, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу та повернення застави заставодавцю слід відмовити.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 184, 194, 200, 201 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові обов`язки, а саме:

1) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) здати на зберігання до територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесені кошти у вигляді застави можуть бути звернені в дохід держави та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Крім того, на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків складає два місяці до 04 квітня 2025 року включно.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні об 11 год 00 хв. 10 лютого 2025 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області