СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/733/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2024 року за №0001340 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, із середньою освітою, який не одружений, пільг та утриманців не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, протягом року після засудження за цією статтею вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 20 листопада 2024 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи біля аптеки за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7, у невстановленої досудовим розслідуванням особи за 100 грн. незаконно придбав дві таблетки білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, а тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, залишивши їх при собі для власного вживання, тим самим почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб без мети збуту.

В той же день, 20 листопада 2024 року близько 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3 ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб метадон та в подальшому останній добровільно видав дві таблетки білого кольору масою 1 г, які містять наркотичний засіб метадон масою 0,044 г.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 20 листопада 2024 зранку, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7, біля аптеки у незнайомої особи придбав за 100 грн. 2 таблетки метадону, які він з метою подальшого вживання заховав до правої кишені куртки, у яку був одягнутий. Після цього близько 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3його зупинили працівники поліції, яким він в подальшому добровільно видав придбаний наркотичний засіб. У вчиненому щиро каявся, просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має середню освіту, працездатний, але офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених санкцією статті для даного покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення попереднього вироку і до відбуття покарання вчинив нові кримінальні правопорушення, на підставі ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/68208-НЗПРАП від 26 листопада 2024 року у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речови доказ по справі:

- 2 таблетки білого кольору, які містять наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,044 г, та які зберігаються у камері збереження речових доказів Святошинського УП ГУНП України в м. Києві (квитанція № 4980) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1