печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000101 від 29.03.2019 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді, в межах кримінального провадження №0000101 від 29.03.2019, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З клопотання слідує, що Головне слідче управління Державного бюро розслідувань здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 29.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362 КК України.

До кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні притягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 05.09.2023 о 12 год. 28 хв. затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- участі у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001);

- пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України;

- використанні завідомо підробленого документу, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерcького районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 06.09.2024 № 757/40013/24-к стосовно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05.11.2024 включно.

Згідно із постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 24.10.2024 строк досудового розслідування № 0000101 від 29.03.2019 продовжено до 3 місяців, тобто до 05.12.2024 включно.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 31.10.2024 строк домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 продовжено до 05.12.2024.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 30.11.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 05.03.2025.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 03.12.2024 № 757/56854/24-к строк домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 продовжено до 05.02.2025.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 04.02.2025 № 757/4926/25-к строк домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 продовжено до 05.03.2025.

Зважаючи, що інкримінованими ОСОБА_3 злочинами потерпілій стороні ТОВ «ОККО-Бізнес Партнер» і СФГ «Україна» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму понад 16 млн. гривень, орган досудового розслідування вважає, що 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, це розмір застави, який необхідно визначити для підозрюваного у разі обрання такого запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, для уникнення від нього може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування враховано той факт, що учасники злочинної організації вчиняли протиправні дії із використанням підроблених паспортів громадянина України, у які були вклеєні фотокартки підставних осіб. Підозрюваний був причетний до організації підробки таких паспортів, а тому може завомити виготовлення підробленого паспорту також для себе, щоб надалі переховуватися від органу досудового розслідування та суду під вигаданим завідомо неправдивими даними або даними іншої особи.

Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час у кримінальному провадженні не встановлені усі обставини, які підлягають доказуванню, а тому підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема: носії інформації, на яких може бути збережені відео/аудіо/фотофайли з обставинами вчинення шахрайських дій, листування за допомогою месенджерів або електронної пошти із іншими учасниками злочинної організації, записники, щоденники, що можуть містити рукописні записи про вказані факти, інші предмети і документи, які стосуються вчинення протиправних дій, у тому числі ті, про які стороні обвинувачення на цьому етапі кримінального провадження не відомо.

Одночасно, зважаючи, що санкція інкримінованих злочинів передбачає конфіскацію майна, підозрюваний може створити документи щодо його відчуження до моменту накладення арешту на таке майно.

Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних потерпілих, свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній може мати можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оскільки у кримінальному провадженні потерпілі, свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитані, їх необхідно буде допитати у суді. Таким чином підозрюваний має реальну можливість вплинути на вказаних осіб з метою схилити їх до зміни раніше наданих показань, вигідних стороні захисту, або відмовитись від надання показань. Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стороною обвинувачення підозрюваному інкримінується участь у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому організованою групою, підроблені офіційних документів, паспортів громадянина України, печаток та штампів, та їх використання.

За оперативними даними учасники злочинної організації, незважаючи на викриття їх діяльності правоохоронними органами, протягом 2022 року продовжували планування та готування до нових епізодів злочинної діяльності, вживаючи при цьому більш ретельних заходів конспірації, періодично змінюючи номера особистих мобільних телефонів, методи зв`язку між собою, місця зустрічі, а також залучаючи до виконання протиправних дій нових осіб, які раніше не попадали в поле зору правоохоронців.

Окрім того, варто врахувати, що під час досудового розслідування не встановлено всіх осіб, які виконували ролі так званих «лижників», що не виключає можливості того, що підозрюваний може підтримувати з ними зв`язок і вживати заходів для неможливості викриття даних про їх особу та місцеперебування.

Не застосування щодо нього запобіжного заходу дає підстави вчинити, аналогічні кримінальні правопорушення. Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, так як враховуючи особливо великий розмір матеріальних збитків, завданих в результаті вчинення кримінального правопорушення, у сукупності з обґрунтованою підозрою та фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник та підозрюваний заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, а також на недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків у кримінальному провадженні. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, є занадто суворим для підозрюваного, який має низку захворювань та позитивно характеризується.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

05.09.2023 о 12 год. 28 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- участі у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001);

- пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України;

- використанні завідомо підробленого документу, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частина 4 ст. 182 КПК України визначає що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 23.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, показами уповноважених осіб суб`єктів господарської діяльності відповідно до яких правоохоронні органи повідомленні про підробки документів та вчинення шахрайських дій;

т. 3 а.п. 1, 2-3 70-74, 89-90, 93-94, 140-141,

142-144, 145-148, 149-151, 164, 165, 170-182

- копіями підроблених паспортів, вилучених у банківських установах на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , в які вклеєні фотокартки ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та іншими документами уповноважених осіб СФГ «Україна», ПП ПА «Колос», ТОВ «Агріс Полісся», ТОВ «Агро-картель», що були використані у банківських установах під час відкриття рахунків та зняття готівкових коштів;

т. 2 а.п. 1-31, т. 3 а.п. 152-163, 168-169, т. 4 а.п. 1-155

- висновками судових почеркознавчих експертиз № 2170 від 25.09.2020, № 2031 від 09.09.2020, № СЕ-19/117-21/12864-ПЧ від 15.11.2021, № СЕ-19/117-21/12865-ПЧ від 28.10.2021, № СЕ-19/120-21/10427-ПЧ від 18.10.2021 відповідно до яких підписи в банківських документа (заяви про відкриття рахунків, договори, зразки підписів, накази, засвічені копії паспортів тощо) ПАТ «МТБ Банк» від імені керівника СФГ «Україна» ОСОБА_25 , АТ «Банк Січ» від імені директора ПП ПА «Колос» ОСОБА_18 , АТ «Банк Альянс» від імені директора ТОВ «Агріс Полісся» ОСОБА_16 , ПАТ «Банк Восток» від імені директора ТОВ «Агро-картель» ОСОБА_17 , АТ «Банк інвестицій та заощаджень» від імені директора ТОВ АП «Колос-2» ОСОБА_14 , виконані не вказаними особами, а іншими.

т. 3 а.п. 95-104, 105-117, 118-129, 130-139, 173-197

- висновками портретних експертиз № СЕ-19/114-24/5201-ФП від 19.04.2024, № СЕ-19/114-24/4080-ФП від 29.02.2024, № СЕ-19/114-24/5203-ФП від 26.04.2024, СЕ-10/114-24/5196-ФП від 15.04.2024, СЕ-19/114-24/5198-ФП від 17.04.2024, СЕ-19/114-24/4079-ФП від 01.03.2024, СЕ-19/114-24/4080-ФП від 29.02.2024, відповідно до яких встановлено, що на фото у підроблених паспортах зображені ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31

т. 2 а.п. 79-100, 101-135, 136-154, 155-172, 173-202, 203-221

- висновком судово технічної експертизи документів № СЕ-19/114-24/4081-ДД від 06.03.2024 відповідно до якої паспорти на ім`я громадян ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 не відповідають аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігну на території України, у них наявна зміна аркушів та фотокарток тощо.

т. 2 а.п. 32-78,

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та містяться в доданих до нього матеріалах, при цьому й зважує на те, що на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Разом з тим, відповідно до положень частини третьої ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У той же час, слідчий суддя у повній мірі не може погодитися з існуванням ризиків, які б давали підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та про які зазначив слідчий у своєму клопотанні, що було підтримано прокурором у судовому засіданні з огляду на наступне.

Так, сторона обвинувачення зазначає про те, що підозрюваний може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Про обґрунтованість даного ризику, на думку органу досудового розслідування, свідчить те, що підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання, яка йому загрожує, що, згідно твердження сторони обвинувачення, повністю підтверджує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 у справі №14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005, «Смірнови проти Російської Федерації» від 24.07.2003). Крім того, на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000). При цьому відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця проживання не є доказом того, що особа зникне (рішення у справах «Пшевечерський проти Російської Федерації» від 24.05.2003, «Сулаоя проти Естонії» від 15.02.2005). Не може бути доказом можливої втечі особи і наявність кількох місць проживання (рішення у справі «Олександр Макаров проти Російської Федерації» від 12.03.2009).

При оцінці наявності даного ризику слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 з`явився за першою вимогою до слідчого судді для розгляду вказаного клопотання, при цьому стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатній доказів на підтвердження того, що з моменту набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні вчинялись будь-які дії на ухилення від явки до органу досудового розслідування, з огляду на що, твердження сторони обвинувачення з приводу існування такого ризику є формальним та сумнівним, з урахуванням встановлених обставин, ґрунтується на припущеннях та не може свідчити про настільки високу ймовірність настання даного ризику, яка б слугувала підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, на якому наполягає сторона обвинувачення.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, слід зазначити, що відповідно до практики ЄСПЛ - ризик тиску на свідка не можна визнати підставою для застосування запобіжного заходу без підтвердження вчинення вказаних дій під час досудового розслідування, оскільки це суперечитиме презумпції невинуватості, яка закріплена у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Доказами на обґрунтування такого ризику можуть бути: - підтверджуючі документи, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; - незаконний вплив на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що також підтверджується документально.

Однак, в ході судового розгляду таких обставин не встановлено.

Не достатньо покладатися лише на якусь абстрактну можливість, не підкріплену будь-якими доказами. Сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів на підтвердження наявності такого ризику. В позасудовому порядку а ні підозрюваний, а ні інші особи від його імені до них не зверталися з будь-яких питань.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у виді застави є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до його застосування.

Разом з цим, враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , його вік, позитивні характеристики, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, зважаючи на необхідність дотримання цілей та принципів кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 132, 177-179, 182, 193, 194, 196, 309 , 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 29.03.2019, а саме до 06.05.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, а саме ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_29 , ОСОБА_39 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_40 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1