Провадження №: 1-кс/752/479/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 02 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 08.01.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- смартфон «Iphone 14 pro» IMEI: НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ;

- смартфон «Samsung» S10e IMEI: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РD 42088037C, які співпали із протоколом огляду та вручення грошових коштів для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РE 93551204D;

- слот з під сім-карти з номером НОМЕР_6 ;

- посвідчення № НОМЕР_18 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- посвідчення № НОМЕР_7 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 02 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час ведення фінансово-господарської діяльності у 2006 році взяв приватний займ у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США під 5 відсотків в місяць у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2006 по 2009 рік ОСОБА_6 повернув близько 30 000 (тридцять тисяч) доларів США ОСОБА_5 , включно з відсотками, про що останній написав відповідну розписку.

Проте, ОСОБА_5 після отримання вказаних коштів, наполіг на додаткових виплатах ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США в якості відсотків на суму займу, у зв`язку з нібито несвоєчасною сплатою основного боргу. З метою зафіксувати власні необґрунтовані вимоги, ОСОБА_5 змусив ОСОБА_6 написати розписку про отримання вказаної суми грошових коштів у готівковій формі.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 у подальшому відмовився сплачувати неіснуючі боргові зобов`язання, у 2012 році ОСОБА_5 подав позовну заяву до суду з метою визнання заборгованості ОСОБА_6 та примусового стягнення з нього грошових коштів. У зв`язку з наявністю боргової розписки, суд прийняв рішення стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1 млн 124 тисячі 814 гривень 92 копійки, що за офіційним курсом НБУ на дату рішення суду становило 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США.

Проте, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_6 вказаних грошових коштів, а також зареєстрованого нерухомого та рухомого майна, вказану особу було оголошено банкротом, що у свою чергу унеможливлювало виплату грошових коштів та нівелювало необхідність виконання зазначених боргових зобов`язань у майбутньому.

Проте, навесні 2021 року, ОСОБА_6 почала телефонувати невідома особа, яка представлялася близьким родичом ОСОБА_7 , та вимагала у нього грошові кошти у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США. На висунуті аргументи щодо рішення суду про визнання ОСОБА_6 банкрутом, відсутності будь-яких грошових зобов`язань та фінансових активів, невідома особа повідомляла, що цим питанням займуться його друзі і він буде змушений сплатити вказані вище грошові кошти в якості боргу.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що в 1995 году він став фізичною особою підприємцем, та займався вантажними перевезеннями товарів по території України.

У 2000 році відкрив приватне підприємство "МЖА" по закупівлі зернових культур, а саме соняшника та його переробки. 2005 році він звернувся до свого односельчанина (с. Таганівка, Зміївського району Харківської області) ОСОБА_5 з проханням позичити йому грошові кошти для розширення підприємства, а саме для закупівлі додаткових вантажних автомобілів. На його прохання ОСОБА_5 відповів позитивно та не одноразово надавав у борг грошові кошти в період з 2005 по 2009 рік на загальну суму 55 тисяч доларів США.

Дана сума складалась із декількох займів, які ОСОБА_6 повернув повністю у 2009 році. При отриманні грошових коштів від ОСОБА_5 писав ОСОБА_6 писав розписки та при поверненні коштів ОСОБА_5 повертав їх оригінали, що підтверджувало погашення заборгованості.

Разом із цим між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була усна розмова про те, що при умові, що підприємство розшириться та буде приносити великі доходи ОСОБА_6 в якості подяки зможе доплатити надлишкові грошові кошти.

В подальшому через деякий час після повного повернення ОСОБА_5 грошових коштів він повідомив при особистій зустрічі, що ОСОБА_6 в якості відсотків на отримані раніше у борг грошові кошти повинен повернути 130 000 доларів, які він нарахував як 5 відсотків у місяць на отримані кошти. ОСОБА_6 відповів ОСОБА_5 , що це завелика сума яку він не має, та запитав звідки вона з`явилась враховуючи той факт, що грошові кошти повністю повернені, а ті кошти що ОСОБА_6 погоджувався доплатити то його особисте було рішення при надлишкових доходах підприємства, яких на даний час не має. ОСОБА_8 повідомив що він вважає що дана сума справедлива враховуючи в тому числі той факт, що він неодноразово надавав ОСОБА_6 у борг грошові кошти чим сприяв розвитку підприємства, крім цього начебто у була відповідна усна домовленість. ОСОБА_6 відмовився повертати такий не існуючий борг на що ОСОБА_5 повідомив мені що вибору у нього не має та щоб він негайно написав розписку про наявність боргу у сумі 130 000 доларів США, у іншому випадку у його сім`ї будуть не приємності.

Враховуючи той факт, що у ОСОБА_6 двоє дітей та дружина, а також те що наскільки йому було відомо що ОСОБА_5 був зв`язаний з криміналітетом, ОСОБА_6 під даним тиском написав розписку, вважаючи що вона не має юридичної сили оскільки відсутній подібний борг.

Через три роки ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про повернення ОСОБА_6 грошових коштів. Позов було задоволено, але оскільки в подальшому Господарським судом Харківської області він як підприємець був визнаний банкротом та майно у нього відсутнє, підприємство не працює та дохід не приносить повернути грошові кошти ОСОБА_6 не зміг.

У 2021 році ОСОБА_6 зателефонувала невідома особа з мобільного номеру НОМЕР_8 представилась як начальник служби безпеки зятя ОСОБА_5 - ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_6 має приїхати до його керівника ( ОСОБА_9 ) у м. Київ де йому нагадають про борг у сумі 130 000 доларів США та обставини його повернення. На що ОСОБА_6 відповів що нічого нікому не винен тим більше ОСОБА_9 .

З весни до кінця грудня 2021 року ОСОБА_6 неодноразово отримував погрози від вказаних осіб, які йому казали, що якщо він не поверне гроші то цим питанням займуться їх друзі та я у будь якому випадку розрахується.

Крім цього ОСОБА_6 телефонував у грудні 2021 року сам ОСОБА_9 та сказав що поверне гроші які ОСОБА_6 винен його сім`ї чого б йому це не коштувало. Дзвінки із погрозами були систематичними в період з 2021 по 2022 рік.

20.01.2023 ОСОБА_6 поїхав до м. Києва у справах, вдома у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 залишились два його сина, невістки, онук (4 місці) та дружина.

Приблизно об 09 год. 15 хвил. ОСОБА_6 зателефонував чоловік з мобільного номеру НОМЕР_9 та із кавказьким акцентом, нагадав про борг та запропонував подивитись на автомобіль, що стоїть біля воріт його будинку та разом із цим повідомив що такий же предмет полетить у сам будинок за два дні.

В зв`язку із тим що ОСОБА_6 не було вдома він подзвонив своєму сину ОСОБА_10 та попросив подивитись на автомобіль, що на ньому. За декілька хвилин ОСОБА_11 зателефонував та повідомив, що на ручці автомобіля зі сторони водія на проволоці прикріплена граната. ОСОБА_6 сказав йому щоб негайно викликав поліцію, яка в подальшому вилучила дану гранату та повідомила що це бойова граната РГД-5, що було підтверджено під час досудового слідства у кримінальному проваджені № 0000008.

Крім цього 18.02.2023 року об 00 год. 20 хвил. не територію будинку за вказаною вище адресою де мешкає сім`я ОСОБА_6 та він сам три рази було кинуто запалені "коктейлі молотова" та за два дні зателефонував ОСОБА_9 нагадуючи про його борг.

01.04.2023 об 21 год. 48 хв. до будинку ОСОБА_6 з переулку Суботівки під`їхав автомобіль ВАЗ "2109" в салоні якого було три особи, зупинилась, із неї вийшла одна особа та з гранатомету здійснили постріл у бік його будинку, снаряд впав за три метри від вікна будинку де горіло світло та син знову викликав поліцію, яка провела відповідні слідчі дії та вилучила бойові фрагменти.

03.04.2023 приблизно об 12 год. 00 хвил. ОСОБА_6 з мобільного номеру НОМЕР_10 зателефонувала особа та сказала наступне: "Евгений я так понимаю без потери близких ничего не поймешь, это было последнее предупреждение тебе никто не поможет".

06.04.2023 приблизно об 12 год. 40 хвил. з мобільного номеру НОМЕР_11 зателефонувала невідома особа та сказала наступне: "Привет, ну что ты там голова, думаешь делать какие то передвижения с тебя сейчас половина 65 на остальную дадим время" на питання ОСОБА_6 що можливо ви помилились номером телефону чоловік що телефонував сказав наступне: "Ошиблись? А домом мы не ошиблись? Подумай каким".

18 квітня 2023 року приблизно об 12 год. 40 у ОСОБА_6 відбулась розмова із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який повідомив йому, що він мабуть забув, що і кому він винен та він уповноважив та попросив свого зятя, щоб він ОСОБА_6 про це нагадував.

Разом із цим зазначив, що його позиція така: " ОСОБА_6 винен ці гроші", борги необхідно повертати, рано чи пізно, добре чи погано, але їх все одно необхідно повертати. Крім цього, ОСОБА_5 зазначив, що у нього є бойова рушниця, але він не збирається його стріляти.

18 квітня 2023 року приблизно об 15 год. 05 у ОСОБА_6 відбулась розмова із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який йому повідомив, що на даний час перебуває у Туреччині, гроші що ОСОБА_6 начебто їм винен він може перевести йому на картку або відвести тестю.

На виконання доручення слідчого в рамках кримінального провадження отримано інформацію відносно адрес фактичного мешкання фігурантів кримінального провадження. Зокрема, встановлено, що громадянин України - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 , н.м.т. НОМЕР_13 ,

Громадянка України - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_14 , зареєстрована за адерсою: АДРЕСА_5 , фактично мешкає: АДРЕСА_6 , м.т. НОМЕР_15 , з мобільного телефону якої ОСОБА_12 здійснювався телефонний дзвінок з погрозами. ОСОБА_13 працює позмінно баристом у кафе «Османтус» (м. Київ, КК «Комфорт-Сіті», вул. Регенераторна, буд. 4).

Також, встановлено, що ОСОБА_12 діяв в інтересах громадянина України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_16 , за адресою: м. Харків, вул. Біловезька, буд. 7, н.м.т. НОМЕР_17 .

06.11.2023 проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту під час якого потерпілий ОСОБА_14 на вимогу ОСОБА_5 передав 1000 доларів США поблизу його місця проживання, а саме по АДРЕСА_1 .

08.01.2025 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.12.2024 проведено обшук у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_7 , за фактичним місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підчас якого виявлено та вилучено:

- смартфон «Iphone 14 pro» IMEI: НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ;

- смартфон «Samsung» S10e IMEI: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РD 42088037C, які співпали із протоколом огляду та вручення грошових коштів для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РE 93551204D;

- слот з під сім-карти з номером НОМЕР_6 ;

- посвідчення № НОМЕР_18 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- посвідчення № НОМЕР_7 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_15 від 09.01.2025 року, майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000350 від 02 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі та грошові кошти є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 08.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження, а саме:

- смартфон «Iphone 14 pro» IMEI: НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ;

- смартфон «Samsung» S10e IMEI: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РD 42088037C, які співпали із протоколом огляду та вручення грошових коштів для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту;

- грошові кошти у сумі 100 доларів США з номером: РE 93551204D;

- слот з під сім-карти з номером НОМЕР_6 ;

- посвідчення № НОМЕР_18 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- посвідчення № НОМЕР_7 «Міжнародний антикорупційний комісаріат» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1