Справа № 202/7589/23
Провадження № 1-в/191/516/24
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2023 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення: 09.04.2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України (сума завданої майнової шкоди становила 1206 грн. 00 коп.),03.05.2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України (сума завданої майнової шкоди становила - 900,00 грн.), 03.05.2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - 400,00 грн.), до 5 років позбавлення волі. 03.05.2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та призначеним попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2023 року.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2023 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення 09.04.2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України (сума завданої майнової шкоди становила 1283,00 грн.) до 5 років позбавлення волі та відповідно до ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та призначеним за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 року.

Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення 20.04.2022 р. - 21.04.2022 р. кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України (сума завданої майнової шкоди становила 2050,00 грн.), затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_4 - 26.04.2023 року, а кінець строку покарання - 26.11.2028 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2481,00 грн. станом на 2022 рік, до 2684,00 грн. станом на 2023 рік) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчинених 20.04.2022 р., 21.04.2022 р., 09.04.2023 р., 03.05.2023 року, ОСОБА_4 діянь, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання в частині цих діянь.

Враховуючи те, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, яке не підпадає під дію положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, а відповідно до ч.1 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, то ОСОБА_4 на даний час фактично відбув покарання за вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь від призначеного покарання за вироками:

- Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2023 року за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України;

- Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2023 р. за ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України;

- Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 року за ч.4 ст.185 КК України.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1