Справа № 591/5189/24
Провадження № 1-кп/591/166/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Суми Сумської області, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що не дивлячись на встановленуу п.1 Наказу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Сумській області (Сумський рибоохоронний патруль) від 20.11.2023 року № 113 «Про встановлення терміну заборони на лов річкових раків у період їх природного відтворення та першої линьки у 2023-2024 роках» заборону на лов річкових раків у період їх природного відтворення та першої линьки на території Сумської області з 01 грудня 2023 року по 30 червня 2024 (включно), в порушення вимог п.2 Розділу II, п.п. 8 п. 2 та п.п. 5 п. 4 Розділу IV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 (із змінами, внесеними згідно з наказом № 924 від 22.11.2022), ст. 10, ч. 1 ст. 27, ст. 34, ст. 38 Закону "V «Про тваринний світ», ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», він 27.03.2024 року близько 21 год. 40 хв., прибув на річку Псел, поблизу провулку Чугуївського буд. 20, в м. Суми Сумської області, де, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи на це належного законного дозволу, виданого компетентним органом, використовуючи заздалегідь взяті з собою заборонені знаряддялову - раколовку, та за допомогою рук, здійснив незаконний вилов раків з річки Псел.

Надалі, у цей же день, в період часу з 22 год. 45 хв. по 23 год.03 хв. працівниками УПП в Сумській області ДПП виявлено та вилучено незаконне знаряддя лову, а| саме раколовку із сітки розміром близько 1 метр на 1 метр, у якій знаходилося 10 раків річкових живих, та на очереті, поблизу дерев`яної кладки за вищевказаною адресою, пластикове відро білого кольору, об`ємом 10 літрів, в якому знаходиться живі раки річкові різного розміру у кількості 47 штук.

В результаті вказаних дій, на думку органів досудового розслідування, ОСОБА_5 заподіяно довкіллю істотну шкоду на загальну суму 189 924,00 грн. та вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України.

Але, суд вважає вказане обвинувачення не доведеним, виходячи з таких підстав.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину категорично заперечував. Стверджував про те, що він не ловив виявлених раків, що знаряддя лову та відро з раками йому не належать, що він опинився не в тому місті, кримінального правопорушення не вчиняв. З приводу обставин, які мали місце в той день, пояснив, що ввечері 27.03.2024 він, разом з братом, проходив по мосту через р.Псел і побачив, що хтось з ліхтарем лове рибу. Йому стало цікаво, він пішов додому, взяв рукавички, високі чоботи- «заброди», повернувся до річки, але там вже нікого не було. Спустився до річки, заліз по пояс у воду, побачив, що там повзають раки. Взяв одного, потім ще одного і в цей момент підійшли працівники поліції. Сказали йому виходити з води, чекати рибінспекцію і оперативну групу. Приїхав рибнадзор, почали лазити у воді, знайшли якусь раколовку і далі, приблизно за 10-15 м, ще відро. І він, і брат заперечували, що то їх відро. На запитання з приводу того, навіщо він поліз у воду, повідомив, що зробив це з цікавості. Саме через цікавість пішов додому, взяв чоботи і заліз у воду. Повідомив, що шукав і річці сітки, щоб викинути їх, бо купається у тому місці.

Оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, суд дійшов висновку про те, що інформація Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Сумській області (Сумський рибоохоронний патруль) від 03.04.2024 з розрахунком розміру шкоди та висновок експерта №СЕ-19/119-24/6009-ФХЕД від 25.04.2025 року є недопустимими доказами, а жоден з інших досліджених судом доказів не доводить винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Зокрема, допитаний як свідок головний спеціаліст юрисконсульт ОСОБА_7 повідомив про те, що 27.03.2024 року він перебував вдома, коли йому зателефонував заступник начальника риб патруля та попросив під`їхати на місто біля річки Псел, навпроти «Збибанки» у м.Суми, де було затримано двох осіб, які нібито здійснювали незаконний видобуток раків. Коли він разом з колегою ОСОБА_8 приїхали на місце, то там вже була поліція та дві особи, один з яких був обвинувачений ОСОБА_5 . Свідком вилову раків він не був, тому не може стверджувати про те, що саме ОСОБА_5 виловлював раки. Інформацію про те, що ОСОБА_5 виловлював раків, йому повідомили працівники поліції. Після цього вони з ОСОБА_8 знайшли у річці, у кущах білий пакет чи відро (точно не пам`ятає), в якому були раки, а також раколовку. Після перерахунку виявилось у відрі та раколовці всього 58 раків. Поліція склала на вказаних двох осіб два протоколи. Він як свідок поставив свій підпис, після чого поїхав додому. Знає, що вказані протоколи були розглянуті у Ковпаківському районному суді м.Суми та на осіб накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 повідомив про те, що він працює головним риболовним інспектором патруля. В один з днів йому зателефонував колега та повідомив, що надійшов дзвінок з поліції про те, що піймали браконьєрів. Коли він з ОСОБА_10 прибули на місце, то там були працівники поліції та два хлопця. Хто саме з цих осіб здійснював правопорушення, він не знає, бо не був очевидцем цього. Зі слів працівників поліції один з хлопців був у воді, а другий на березі. Після цього він у річці, в комишах знайшов відро з раками та раколовку. Винесли ці предмети на берег, здійснили перерахунок раків та на двох хлопців склали два протоколи за ч.4 ст.85 КУпАП, вказавши у протоколі виявлену кількість раків.

Свідок ОСОБА_11 розповів, що як інспектор патрульної поліції був на чергуванні , коли на планшет надійшла інформація по те, що на лінію «102» зателефонував невідомий громадянин, який з вікна бачив як дві особи з ліхтариком лазять у воді. Коли він зі своїм напарником прибули на вказане громадянином місце, то побачили двох осіб, які перебували у воді. Коли він дав їм команду: «Виходимо!», то ці хлопці вийшли з води. Після цього він встановив цих осіб через службовий планшет. Потім вони викликали СОГ, а далі оформляли подію, виявили сітку з раками та відро з раками, перерахували їх кількість. Все фіксувалось на боді-камери. Чи саме ОСОБА_5 здійснив вилов виявлених та вилучених раків він стверджувати не може. Висновок про причетність цих хлопців до вилову раків зробив на підставі того, що останні були у воді в спецкомбінезонах та неподалік місця, де останні лазили у воді, було виявлено раколовку і відро з раками.

Свідок ОСОБА_12 розповів, що працює сержантом поліції в УПП. В одне з чергувань на лінію «102» надійшло повідомлення про вилов раків. Коли він з ОСОБА_11 прибули на місце, то виявили двох хлопців, один з яких стояв у воді, а інший стояв на березі та світив ліхтариком. Після того, як перший вийшов з води, то у нього в руці було 2-3 рака. Вони викликали СОГ та рибохорону, які по прибуттю на місце у річці виявили раколовку та відро з раками. Коли перерахували, то раків всього було приблизно 52. Більш точно вся інформація була зафіксована на боді-камери.

Таким чином, усі свідки підтвердили те, що на місці події було дві особи, проте жоден зі свідків не підтвердив того, що саме обвинувачений ОСОБА_5 здійснював вилов виявлених у раколовці та відрі раків, а думка свідків про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, сформувалась лише на їх припущеннях та, виходячи з тієї обставини, що ОСОБА_5 та інша особа були на місці події та обвинувачений стояв у воді. Але, сам факт перебування ОСОБА_5 у воді, де його застали поліцейські, не є беззаперечним доказом того, що саме він вчиняв кримінальне правопорушення, яке йому інкримінують.

З дослідженого судом відеозапису з боді камер працівників поліції вбачається те, як працівники поліції приходять до місця події, до річки біля мосту, де в цей момент знаходяться двоє чоловіків. Обом чоловікам поліцейські пропонують виходити до них. Потім поліцейські спілкуються з цими хлопцями, з`ясовують їх анкетні дані (у тому числі один з них представився як ОСОБА_5 ), викликають СОГ та рибохорону, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_5 тримав одного рака у руці. В подальшому один з інспекторів рибохорони, який прибув на місце, дістав з річки раколовку та відро з раками (а.с.106-109, а.с.166, Т.1).

Тобто, і відомості вказаного доказу не містять тих даних, які б давали суду підстави достеменно стверджувати: що відро з раками та раколовка з раками, які були виявлені у річці, належать саме ОСОБА_5 , а не будь-якій іншій особі, у тому числі другому хлопцю, що перебував на місці події, коли туди прийшла поліція; що саме обвинувачений ОСОБА_5 ставив раколовку, здійснював вилов раків, що переміщував їх у відро та що саме через його одноособові дії була заподіяна шкода.

Також судом проаналізовано інші письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Так, 27.03.2024 о 21:47 год на лінію «102» надійшло анонімне повідомлення ( заявник не повідомив особисті дані) про те, що навпроти ресторану «Здибанка» двоє чоловіків збирають раків у гідрокостюмах. З метою перевірки цих обставин на місце було викликано екіпаж УПП в Сумській області, які, прибувши на місце, виявили двох громадян: ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . ОСОБА_5 був у костюмі, а його брат ОСОБА_13 світив ліхтариком у воду. На місце були виклика СОГ та рибоохоронний патруль. Інспектор ОСОБА_9 дістав раколовку та відерце, в якому знаходились раки, перерахувавши їх, встановлено кількість 58 штук. Забезпечено охорону місця події ( а.с.84-85, Т.1).

Згідно листа УПП в Сумській області 27.03.2024 року на місце події за вказаним викликом виїжджав екіпаж «РУНО-0206», у складі якого перебували інспектор поліції ОСОБА_11 та поліцейський ОСОБА_12 (а.с. 105, Т.1)

З протоколу огляду місця події вбачається, що об`єктом огляду є територія поблизу буд. 20 пров. Чугуївського у м.Суми, на березі р. Псел. Під час огляду виявлено раколовку із сітки розміром близько 1 метр на 1 метр, пластмасове відро білого кольору, об`ємом 10 л, в якому знаходились живі раки різного розміру в кількості 57 штук. Вищезазначені речі перебували у річці Псел. Після вилучення передані під зберігальну розписку інспектору ОСОБА_9 ( а.с.86-91, Т.1).

Протоколом огляду предметів зафіксовано, як наступного дня 28.03.2024 року в приміщенні кабінету 15 Управління державного агентства рибного господарства у Сумській області «Відділ охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», за участю спеціалістів та понятих, у період часу з 13.03 по 13.16 год. було оглянуто пластикове відро, у якому знаходились раки. Крім того, було здійснено огляд 57 живих раків, після чого, як вбачається з відеозапису вказаної слідчої дії, усі раки після їх огляду були випущені у природне середовище - у річку Псел ( а.с.92,96-97, Т.1).

Тобто, і вищезазначені докази прямо не підтверджують факт незаконного вилову раків (незаконного зайняття добувним промислом) саме ОСОБА_5 одноособово, а лише засвідчують наявність відра та раколовки, раків у відповідній кількості, виявлених та вилучених під час огляду місця події та повернення цих раків наступного дня у природне середовище.

Також в ході дізнання на запити дізнавача було отримано інформацію:

-від Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Сумській області (Сумський рибоохоронний патруль), в якому зазначено розрахунок розміру шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (вилову) 57 раків річкових в м.Суми 27.03.2024 та вказано, що таку шкоду заподіяно ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ( а.с.98-99, Т.1);

-від Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області щодо водного об`єкта- річки Псел ( а.с.100, Т.1);

-від Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Сумській області - копію наказу, відповідно до якого було встановлено заборону на лов річкових раків у період їх відтворення та першої линьки з 01 грудня 2023 року по 30 червня 2024 року (включно) ( а.с.101-102, Т.1);

-від Інституту рибного господарства щодо шкоди, завданої рибному господарству незаконним виловом водних біоресурсів ( а.с.103-104, Т.1).

На підставі вказаної інформації та інших матеріалів, які було надано експерту дізнавачем, і про які зазначено вище, експертом було зроблено висновок №СЕ-19/119-24/6009-ФХЕД від 25.04.2024 про те, що істотна шкода довкіллю завдана двома особами: ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , а також що в досліджуваному випадку, розмір шкоди, визначений Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Сумській області (Сумський рибоохоронний патруль) у «Розрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, на відкритій ділянці місцевості поблизу р. Псел, яка розташована на території м.Суми, навпроти ресторану «Здибанка» Сумської області» у сумі 189924 грн підтверджується (а.с.119-130, Т.1).

Тобто, фактично експерт продублював висновки, які зроблені зазначеним управлінням. При цьому, такий розрахунок Управління та вказаний висновок суд вважає в силу п.3 ч.2 ст.87 та ст.17 КПК України недопустимими доказами, оскільки як представники Управління, так і експерт, фактично перебравши на себе повноваження суду, визнали, що ОСОБА_5 та ОСОБА_13 здійснювали незаконний вилов (добування) водних біоресурсів та завдали довкіллю істотної шкоди, тобто фактично визнали їх винуватість, чим порушили право на захист та принцип презумпції невинуватості особи, а також - допустили істотне порушення прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи такі обставини та згідно вимог ч.2 ст.86 КПК України, суд не може використовувати вказані докази при ухваленні вироку.

Крім того, прокурор на підтвердження причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення надав суду протокол складений відносно ОСОБА_5 в справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2024 за ч.3 ст.85 КУпАП щодо незаконного вилову риби, однак на думку суду характеризуючі дані про особу обвинуваченого не можуть бути доказом його вини у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_5 про непричетність до незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, не спростовано і стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 27.03.2024 одноособово або взагалі вчиняв дії, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме: що саме він виставив раколовку для лову раків, здійснював їх вилов, витягував раків з раколовки та поміщав до відра, тобто, що займався рибним добувним промислом.

До того ж, слід звернути увагу на те, що відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду, в противному разі за порушення правил рибальства передбачена адміністративна відповідальність за ст.85 КУпАП.

В даному випадку, згідно інформації, що повідомлена на лінію «102», протоколу огляду місця події, відеозапису з нагрудних камер поліцейських, а також - показів усіх допитаних судом свідків, на місці події були присутні дві особи.

Крім того, з показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вбачається, що ними щодо ОСОБА_5 та іншої особи, яка була виявлена разом з ОСОБА_14 (його брата) було складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, саме за фактом проведення лову 27.03.2024 і саме тієї кількості раків під час забороненого періоду забороненим знаряддям лову, про яку йдеться в обвинувальному акті, а також - що Ковпаківським районним судом м.Суми на ОСОБА_5 та його брата було накладено стягнення за адміністративне правопорушення у виді штрафу 340 грн.

За таких обставин, не зрозуміло чому в ситуації, коли фігурантами є дві особи, то одна з них навіть не є учасником кримінального провадження і водночас обставина заподіяння шкоди та тягар її відшкодування чомусь покладається органом дізнання та прокурором тільки на другу особу.

До того ж, відповідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а згідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії», п. 82). В цьому рішенні ЄСПЛ встановив, що важливо було зосередитися на тих фактах справи, які складали сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та були нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, наявність таких фактів мала бути доведена для засудження або порушення кримінальної справи (п. 84).

З огляду на викладене, суд вважає, що стороною обвинувачення в даному випадку не було спростовано те, що притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності в цьому провадженні не буде дублювати справу про адміністративні правопорушення, яка стосувалася одних і тих самих фактів, і як наслідок що ОСОБА_5 двічі не буде притягнуто до суду та покарано за одні і ті самі правопорушення, що неодмінно свідчитиме про порушення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції.

Варто зауважити, що виконання завдань кримінального провадження неможливе без процесу доказування, який відповідно ч. 2 ст. 91 КПК являє собою збирання, перевірку та оцінку доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Доказування це складний процес, який обумовлюється предметом доказування та здійснюється в межах чіткої регламентації з боку кримінального процесуального законодавства з дотриманням основних вимог до доказів, а саме їх належності, допустимості та достовірності. Частина 1 ст. 91 КПК встановлює перелік обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Саме на цих обставинах ґрунтується предмет доказування.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливе лише за умови доведеності її вини.

При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998, Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Європейський суд з прав людини у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених. У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумцій факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному випадку, стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено факту зайняття ОСОБА_5 рибним добувним промислом, який заподіяв істотну шкоду, і не надано належних, допустимих і достовірних доказів, а також - достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій, які б спростували доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не має відношення до вилучених з річки раколовки та відра з раками та що він кримінального правопорушення не вчиняв.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, то у справі ухвалюється виправдувальний вирок.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що стороною обвинувачення не доведено того, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. За таких обставин ОСОБА_5 слід виправдати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов Державної екологічної інспекції у Сумській області про стягнення з ОСОБА_5 збитків в сумі 189 924 грн. слід залишити без розгляду.

Крім того, судові витрати на залучення експерта на суму 6058,24 грн (а.с.118, Т.1)слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.249 КК України та виправдати його у зв`язку з не доведенням стороною обвинувачення того, що в його діях наявний склад зазначеного кримінального правопорушення.

Судові витрати понесені на залучення експерта на суму 6058,24 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Сумській області про стягнення з ОСОБА_5 на їх користь матеріальних збитків, - залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити таким чином:

-пластикове відро білого кольору, раколовку із сітки розміром близько 1 метр на 1 метр, які зберігаються у камері схову речових доказів Сумського РУП згідно квитанції №04823, після набрання вироком законної сили знищити;

-живі раки різного розміру у кількості 57 штук, які під час огляду предметів 28.03.2024 були відпущені у природнє середовище, вважати повернутими у навколишнє природнє середовище.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1