справа № 208/711/25
№ провадження 1-кс/208/350/25
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджено заступником начальника відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001713 від 11.06.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з зазначеним клопотанням звернувся старший слідчий відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 . Просить накласти арешт на майно з забороною його володіння, відчуження та розпорядження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а саме накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, на задоволення наполягала.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, тому власник майна та його захисник не викликались.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, приходжу до наступних висновків.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , не пізніше липня 2022 року, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлена, перебуваючи на території м. Горлівки Донецької області, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , добровільно зайняв посаду заступника начальника установи у незаконно створеному правоохоронному органі Державній бюджетній установі «Калінінська виправна колонія» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР.

Також, у період з початку липня 2022 року по січень 2024 року включно, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, організована група у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обіймаючи посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні, реалізовували рішення держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора в частині реалізації так званих функцій у сфері виконання покарань на території тимчасово окупованого м. Горлівка Донецької області вчинила ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізовуючи спільний злочинний план, спрямований на реалізацію рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, зокрема, щодо реалізації так званих функцій у сфері виконання покарань на території тимчасово окупованого м. Горлівка Донецької області утримували, допитували, охороняли, конвоювали, у так званій Державній бюджетній установі «Калінінська виправна колонія» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР громадянин України, які будучи військовослужбовцями збройних сил України були взяті у полон представниками РФ та поміщені до Державної бюджетної установи «Калінінська виправна колонія» Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції ДНР для подальшого незаконного утримання. Під час допиту нав`язували возвеличення Російської Федерації та так званої «ДНР», її історичної ролі примушуючи співати гімн Російської Федерації, читати та вивчати вірші російською мовою та відповідно заперечували існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань та традиції, української мови, що має своєю кінцевою метою пробуджувати агресію та ненависть до України, проводили незаплановані обшуки та шикування з метою залякування та подавлення їх психологічного стану.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасове окупованих територій України № 309 від 23.12.2022 «Про затвердженій Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасове окупованих Російською Федерацією» вся територія Донецького району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

Відомості про зазначені кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом №0001713 від 11 червня 2024 року, з визначенням кваліфікації за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України.

07 січня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик на 11.01.2025, 12.01.2025, 13.01.2025 до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Дніпросталівська (Винокурова), 2 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. На вказаний виклик ОСОБА_5 не з`явився.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області від 14.01.2025 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Відповідно до п.3 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ч. 7 ст. 111-1 та ч.1 ст. 111-2 КК України, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України.

Крім доведеності слідчим в клопотанні наявність достатніх підстав, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважаю, що також доведено, що майно, а саме квартира за адресою АДРЕСА_1 , згідно довідки з Державного реєстру речових прав на праві приватної власності належить саме підозрюваному ОСОБА_5 .

Тому наявні підстави для задоволення клопотання про арешт майна, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження цим майном, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , що узгоджується з вимогами ст. 170 КПК України, оскільки є потреба в збереженні майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173,175,309 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджено заступником начальника відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001713 від 11.06.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1