Справа № 216/765/25
провадження 1-кс/216/649/25
УХВАЛА

іменем України

19 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 , захисника -х адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища 10 Октябрь Щекинського району Тульської області російської федерації, громадянки України, з неповною середньою освітою, знаходиться у фактичних шлюбних стосунках, офіційно не працевлаштованої, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № № 0000030 від 29.01.2025року, -

в с т а н о в и в:

19.03.2025 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, та повторно вчинила умисний злочини за наступних обставин:

На початку січня місяця 2025 року, (точний час та дата в ході досудового розслідування на даний час не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами інших осіб, шляхом вчинення шахрайських дій пов`язаний із здійсненням телефонних дзвінків та повідомленням особам про затримання їх родичів працівниками поліції і вимагання грошової винагороди за їх звільнення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , з використанням раніше підготовлених мобільних телефонів з сім картами та банківських карток, здійснюючи телефонні дзвінки іншим особам, вводячи в оману яких, представлялась працівником поліції, від імені якого повідомляла, що їх родичі начебто перебувають у поліції та для їх звільнення потрібно перерахувати грошові кошти та вказані банківські картки, таким чином вводячи в оману потерпілих стосовно правдивості своїх намірів, звільнення їх родичів від поліції, представником якої вона дійсності не була, після чого отримувати через підконтрольні їй банківські платіжні картки, перераховані ними грошові кошти в якості повної сплати за звільнення їх родичів працівниками поліції, на заздалегідь підготовлені банківські картки різних осіб, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , якими вона подальшому розпорядилася на свій розсуд.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний протиправний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів, 28.01.2025 року, приблизно о 13:43 годині, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон марки «Nokia» модель 2100 та сім-картку з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , здійснила дзвінок на невідомий номер телефону НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діючи умисно, ОСОБА_4 у телефонній розмові з потерпілою, ввела її в оману, видавши себе за працівника поліції, повідомила їй завідомо неправдиву інформацію про те, що начебто її донька потрапила до поліції за вчинення кримінального правопорушення, та для звільнення якої потрібно сплати грошові кошти в сумі 50000 грн. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_8 будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова ОСОБА_4 та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її доньки у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної умови, погодилася відправити грошові кошти в сумі 50000 гривень. Отримавши згоду від потерпілої на передачу грошових коштів, ОСОБА_4 у телефонній розмові повідомила номер банківської картки АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_3 , на яку потерпіла 28.01.2025 року об 14:07 год. двома транзакціями через відділення «Нової Пошти» перерахувала грошові кошти в загальній сумі 50000 грн. Після чого, ОСОБА_4 незаконно заволоділа, та розпорядилась ними на свій власний розсуд, чим спричинила своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 50000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

19 березня 2025 року слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 190 КК України, яке погоджено прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_9 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_4 , її захисник проти задоволення клопотання заперечували, просивши обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000030 від 29.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

19 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується як поясненнями останньої під час судового розгляду, яка повністю визнала обставини скоєння злочину, так і доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду речей; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; довідкою з АТ «Акцент-Банк»; протоколом огляду електронного носія.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище підтверджено факт заволодіння ОСОБА_4 , чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тому, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру цілком обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, скоєного під час іспитового строку за вироком суду за вчинення іншого аналогічного корисливого злочину (шахрайство). Постійного місця проживання не має, змінивши протягом одного року більше чотирьох житлових приміщень. Зареєстрована на тимчасово окупованій території України, міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку не має, що свідчить про те, що залишаючись на свободі, матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вичинити інше кримінальне правопорушення, та вказує на наявність існування ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тому, доводи підозрюваної та її захисника судом не приймаються до уваги, які не спростовують вказаних висновків суду.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі п`ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 грн. Суд погоджується з доводами сторони захисту з цього приводу та зазначає, що, на думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, починаючи з 17 год. 22 хв. 19 березня 2025 року в порядку ст. 209 КПК України, строком у 60 днів.

Визначити кінцевий строк дії ухвали - 17 травня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн,, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваної з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 17 травня 2025 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривий Ріг Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору та направити директору Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1