УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання Запорізької міської ради про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 20.07.2021 за №0000211, за обвинуваченням ОСОБА_3 зач.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2022 (справа №1-кс/335/2062/2022, ЄУН 335/4136/22) з метою збереження речових доказів накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (арк..83-84).

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2024, який набрав законної сили 07.03.2024, у справі № 1-кп/337/153/2024, ЄУН 337/6179/23, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 (в редакції станом на 16.11.2020р.), ч.4 ст.358 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України остаточно строком п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна і на підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування цього покарання з іспитовим строком на два роки(арк.94-95).

Питання скасування арешту нерухомого майна судом під час ухвалення вироку не вирішувалось.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2024, яке набрало законної сили 08.10.2024, у цивільній справі №2/337/531/2024, ЄУН 337/33/24, задоволено позов Запорізької міської ради до ОСОБА_3 та витребувано з незаконного володіння останнього квартиру АДРЕСА_1 та повернуто її власнику Запорізькій міській раді.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2025 право власності на зазначену квартиру зареєстровано за Запорізькою міською радою 21.11.2024 на підставі вищевказаного рішення суду.

При цьому, в реєстрі міститься запис про обтяження у вигляді арешту вказаного нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2022 у справі №335/4136/22, реєстраційний номер обтяження 49823080 від 05.04.2023 (арк..111).

25.03.2025 Запорізька міська рада в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з вказаної квартири, посилаючись на те, що на даний час відпали обставини, які були підставою для накладення арешту на це майно, - кримінальна справа розглянута, нерухоме майно передано законному власнику і наявність арешту є перешкодою для реалізації останнім права власності.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_4 не прибула, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення клопотання не заперечують.

Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутність вказаних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п.4 ч.2 ст.539 КПК України у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 ч.1 ст.537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до суду, який ухвалив вирок.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ втручання в права, захищені ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно відповідати принципу законності і переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є достатньо пропорційними меті, яку намагаються реалізувати.

З`ясувавши обставини справи та наявні докази, суд вважає клопотання Запорізької міської ради про касування арешту нерухомого майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 було накладено в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 з метою збереження її як речового доказу.

Вказане кримінальне провадження було розглянуто судом з ухваленням обвинувального вироку, цивільний позов в межах кримінального провадження потерпіла особа Запорізька міська рада не заявляла, питання щодо скасування арешту з квартири, яка була предметом кримінального посягання, під час ухвалення вироку судом не вирішувалось.

В подальшому позов потерпілої особи - Запорізької міської ради до ОСОБА_3 про витребування квартири з незаконного володіння розглядався судом в порядку цивільного судочинства і був задоволений. На підставі відповідного судового рішення за Запорізькою міською радою було зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отже, квартира АДРЕСА_1 на даний час перебуває у володінні законного власника.

Разом з тим, до цього часу в державному реєстрі міститься запис про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, який перешкоджає законному власнику вільно користуватись та розпоряджатись майном, що за вищевказаних обставин є незаконним та несправедливим втручанням у його право власності.

Таким чином, оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту зазначеного майна відпала і він підлягає скасуванню, у зв`язку з чим клопотання Запорізької міської ради слід задовольнити.

Керуючись ст.2,170,174,537,539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Запорізької міської ради про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2022 (справа №1-кс/335/2062/2022, ЄУН 335/4136/22) на квартиру АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер обтяження 49823080 від 05.04.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не була скасована, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

01.04.2025