1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1995/25 1-кп/335/567/2025
17 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвокатки ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого провідним інженером Запорізького обласного відділу в Державному центрі радіо частот, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,
25.11.2024, приблизно о 07:47 год., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу біля правого краю проїзної частини в районі буд. 32-А по вул. Південне шосе в м. Запоріжжя, для перевірки документів на мобільному блок посту працівниками поліції.
В цей час пішохід ОСОБА_4 (співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 ), перебував на проїзній частині з лівого боку біля припаркованого попереду автомобіля «Volvo» в районі задньої двері.
Водій ОСОБА_5 , маючи можливість весь час бачити пішохода ОСОБА_4 , не переконавшись в безпеці своїх дій, відновивши рух та виконуючи маневр об`їзду автомобіля «Volvo», біля якого стояв пішохід ОСОБА_4 , не вибрав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив наїзд заднім правим колесом керованого ним автомобіля на п`яту останнього.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №9» ЗМР.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги пп 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 13.3: «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки або дорожнього руху».
Порушенням водієм ОСОБА_5 вимог пп 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В діях ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху не вбачається.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: неповний перелом горбистості п`яткової кістки праворуч, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, ніж як 21 доба.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_7 просила звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням з потерпілим, відшкодуванням збитків потерпілому. Крім того, просила врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, розкаюється у скоєному, тобто він є особою, відносно якої у суду є підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з ОСОБА_5 , відшкодуванням останнім збитків. Зазначив, що матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має.
Прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою ст. 284 цього Кодексу.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає можливим вищезазначене клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення (злочин) необережний невеликої тяжкості, у скоєному свою вину визнав, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, спричинену шкоду, завдану потерпілому його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у повному обсязі відшкодував та з потерпілим примирився, що підтверджується поясненнями потерпілого, відповідною розпискою, наданими в судовому засіданні, тому з врахуванням позиції потерпілого, думки прокурора, обвинуваченого, його захисника згідно ст. 46 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Кримінальне провадження, що закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою.
У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Такий висновок викладений в постанові ККС ВС від 01.02.2024 у справі №930/497/23.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, повинен вирішити питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.
Суд вважає, що в подальшому у застосуванні накладення арешту на майно відпала потреба, тому арешт слід скасувати.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372, 376, 382-385 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експертів в загальній сумі 9 559 гривень 80 копійок в дохід держави.
Арешт, накладений на речовий доказ, а саме на транспортний засіб «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2024, та який в подальшому на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 був скасований в частині права володіння та користування скасувати повністю.
- автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити в розпорядженні власника ОСОБА_5 ;
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1