Справа № 526/1164/24
Провадження № 1-кп/526/91/2025
В И Р О К

іменем України

11 березня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження №0000056 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Бистриця Надвірнянського району Івано-

Франківської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановив:

24.03.2024 близько 14 год 00 хв, ОСОБА_5 перебувала на території господарства АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , де почала вчиняти конфлікт з останньою.

Під час сварки, ОСОБА_5 вирішила застосувати фізичну силу до ОСОБА_4 та спричинити їй тілесні ушкодження. Реалізуючи свій зазначений протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 скоротила першою відстань до ОСОБА_4 та нанесла удар кулаком правої руки в область лівої частини грудної клітки потерпілої.

Унаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №68 від 26.03.2024 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді : синця лівої бокової поверхні нижньої третини грудної клітки по передній паховій лінії в проекції реберної дуги, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину не визнала та пояснила, що дійсно знаходилась на території домогосподарства ОСОБА_4 та намагаючись пройти повз неї здійснила поштовх останньої, але ніяких ударів не завдавала. Цивільний позов потерпілої також не визнала з тих підстав, що заперечує завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її винність у вчиненні кримінального правопорушення доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що вона перебувала на території свого господарства в той час, коли до нього прийшла обвинувачена ОСОБА_5 , яка розшукувала співмешканця потерпілої, та на її зауваження відреагувала агресивно, підійшла до неї та нанесла один удар в область ребер, від чого вона відчула сильний біль. В подальшому ОСОБА_5 покинула територію господарства. У зв`язку з завданими тілесними ушкодженнями потерпіла зверталася за медичною допомогою, тому наполягає на суворій мірі покарання відносно обвинуваченої та заявлений цивільний позов підтримує повністю.

Покази потерпілої ОСОБА_4 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту з її участю від 25 березня 2024 року та висновком судово-медичного експерта №70 від 26.03.2024 року, згідно якого покази потерпілої під час проведення даного слідчого експерименту відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи №68 від 26.03.2024 року.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 . Окрім того, показання свідка підтверджені протоколом проведення слідчого експерименту з її участю від 25 березня 2024 року та висновком судово-медичного експерта №72 від 26.03.2024 року, згідно якого покази свідка під час проведення даного слідчого експеримента відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи №68 від 26.03.2024 року.

Покази обвинуваченої ОСОБА_5 суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються в тому числі протоколом проведення слідчого експерименту з її участю від 27 березня 2024 року.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, є проступком, який карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

ОСОБА_5 є громадянкою України, пенсіонерка, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Згідно положень ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено позовні вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 1103 грн, яка складається з витрат на придбання ліків та надані товарні чеки, однак не надано медичну документацію щодо призначеного лікування та медикаментів, тому в цій частині позовні вимоги не доведені належними доказами.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілій, понесеної нею моральної шкоди, саме у зазначеній в цивільному позові сумі, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 завдала фізичного болю потерпілій, що потягло завдання їй і моральних страждань. Однак, сума завданої моральної шкоди в розмірі 10000 грн, на думку суду є завищеною, з урахуванням кількості та характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , а тому підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Арешт на майно у даному кримінальному провадження не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винною за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на її користь 5000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Гадяцький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1