ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 12.04.2025 року,

встановила:

до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 12.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням установлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 26 від 14.01.2025 строк дії в Україні воєнного стану продовжено до 09.05.2025. 24 лютого 2022 року Указами Президента України від №№ 64/2022 та 69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до Закону України «Про основи національного супротиву» від 16 липня 2021 року та Положення про добровольчі формування Територіальних громад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року, уклав контракт добровольця територіальної оборони з командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про загальну мобілізацію», будучи відповідно до службового посвідчення, виданого головою Фастівської РДА, особою, уповноваженою вручати повістки, на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 200 від 11.04.2025 був залучений до проведення заходів з оповіщення населення на території Фастівського району.

12 квітня 2025 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи наділеним службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації за особливий період, здійснив виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та перебував у АДРЕСА_1 .

В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Івана Мазепи в м. Фастів Київської області, достовірно знаючи що в Україні введено воєнний стан та оголошено призов військовозобов`язаних, помітив, що особами у військовій формі здійснюється оповіщення шляхом вручення повісток. Після чого в ОСОБА_5 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень службовій особі добровольчого формування територіальної громади, з метою перешкоджання у здійсненні службової діяльності.

У подальшому, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться доброволець ДФТГ, та усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку, під час якої вів себе агресивно та висловлював погрози на адресу потерпілого. Далі діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності ОСОБА_4 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один раз удар ножем, який тримав правою рукою, в ліву верхню частину грудної клітки ОСОБА_4 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді колото різаного не проникаючого поранення передньої грудної стінки зліва, та кілька разів наніс удари кулаками лівої та правої руки в область грудної клітини, чим спричинив останньому фізичного болю.

Відомості за даним фактом 12.04.2025 року слідчим СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000556 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

В ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 було вилучено предмет ззовні схожий на ніж.

12.04.2025 року винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначених речей, які поміщено до камери схову речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області.

У клопотанні прокурор зазначає, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вищевказані речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для арешту речей, а саме: на предмет ззовні схожий на ніж, який був вилучений 12.04.2025 року під час особистого обшуку в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані речі можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:

Клопотанняпрокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 12.04.2025 року, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на предмет ззовні схожий на ніж, який був вилучений 12.04.2025 року під час особистого обшуку в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1