УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ознайомившись із матеріалами скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про визнання бездіяльності слідчого СУ ГУНП в Рівненській області у кримінальному провадженні №0000236 від 20.07.2021 ОСОБА_4 протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 у якій він просить слідчого суддю: визнати протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000236 від 20.07.2021, що виразилися у ненаданні ОСОБА_2 - ОСОБА_5 дозволу на побачення із ОСОБА_2 на підставі поданих клопотань від 20 та 23 грудня 2024 року та скасувати постанови слідчого від 20.12.2024 та від 24.12.2024 про відмову ОСОБА_5 у наданні дозволу на побачення з підозрюваним згідно вказаних клопотань.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст. ст. 303 - 307 Кримінального процесуального кодексу України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням згідно Кримінального процесуального кодексу України вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналіз вищевикладених положень КПК дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено положеннями ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 просить слідчого суддю, визнати протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000236 від 20.07.2021, що виразилися у ненаданні ОСОБА_5 дозволу на побачення із ОСОБА_2 на підставі поданих клопотань від 20 та 23 грудня 2024 року та скасувати постанови слідчого від 20.12.2024 та від 24.12.2024 про відмову ОСОБА_5 у наданні дозволу на побачення з підозрюваним згідно вказаних клопотань, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, тобто подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 304КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, є такою, що відповідає чинному законодавству практика, про те, що слідчі судді не розглядають по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК України не передбачено. Зокрема, це стосується того, що зазначена норма не передбачає оскарження «абстрактної» бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування». Враховуючи вимоги ст. 304 КПК України, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дана ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку і не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 304 КПК України, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Таким чином, скаржник звертається до слідчого судді зі скаргою, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 24, 26, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Рівненській області у кримінальному провадженні №0000236 від 20.07.2021 ОСОБА_4 ..

Матеріали скарги повернути адвокату ОСОБА_3 .

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя -