Провадження № 1-кп/761/2541/2025
У Х В А Л А

19 березня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , в приміщенні суду під час проведення підготовчого судового засідання в рамках кримінального провадження № 0002261 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва проводиться підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0002261 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики поведінки останнього, яка може зашкодити кримінальному провадженню, своєї актуальності не втратили, зокрема щодо переховування від суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників провадження у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважав безпідставним розгляд наведеного клопотання через відсутність в судовому засіданні захисників останнього за договором, при цьому вважав неможливою участь його захисника за призначенням, оскільки тактика захисту між ними не є узгодженою.

Захисник ОСОБА_7 не висловив своєї думки щодо заявленого прокурором клопотання, пославшись на неможливість узгодити свою правову позицію з обвинуваченим ОСОБА_8 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та судової справи, слід дійти такого висновку.

З приводу доводів обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неможливості сформувати свою правову позицію за відсутності захисників за договором, суд вважає необхідне зазначити, що у зв`язку з неприбуттям у судове засідання жодного із захисників ОСОБА_8 за договором, судом, відповідно до правил ст. 53 КПК України, для вирішення згаданого клопотання прокурора, що за своєю правовою природою є невідкладним, ухвалено рішення про залучення захисника з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для проведення окремої процесуальної дії, який безпосередньо прибув до суду та мав конфіденційне спілкування з обвинуваченим. Суд зважає на те, що аналогічне питання (щодо продовження строку тримання під вартою) раніше неодноразово вирішувалося судом за участі захисників за договором, а відтак основна захисна позиція в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вже сформована, про що раніше і сам ОСОБА_8 зазначав в ході судового процесу (категорична вимога щодо запобіжного заходу - виключно особисте зобов`язання, або відсутність запобіжного заходу як такого), а тому посилання останнього щодо неможливості розгляду питання за участі захисника за призначенням, в тому числі через неузгодженість з ним щодо тактики захисту, суд вважає штучним затягуванням судового розгляду, зокрема в частині розгляду зазначеного клопотання прокурора, при цьому суд наголошує, що у встановлений процесуальним законом спосіб право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 забезпечено судом.

Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання прокурора, суд виходить з того, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд зважає на те, що вирішуючи питання розумності продовження строку подальшого утримання обвинуваченого в умовах несвободи, необхідно враховувати особливості конкретної справи, у якій необхідне тривале утримання особи під вартою, оскільки у деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дає змогу гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості, характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Так, «особливими випадками» відповідно до позицій ЄСПЛ є справи, у яких існують конкретні вказівки на справжні інтереси суспільства, які попри презумпцію невинуватості переважують правила поваги до особистої свободи та виправдовують тримання особи під вартою.

Для цього суд має вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи.

Отже, вирішуючи питання щодо реальності зазначених стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , суд має керуватись наявністю підстав, які свідчать про необхідність подальшого ізолювання особи від суспільства з метою забезпечення інтересів невизначеного кола громадян.

Першою такою підставою ЄСПЛ визначив ймовірність нез`явлення обвинуваченого до суду, тобто прийняття останнім заходів, спрямованих на переховування від суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих дій.

Оцінюючи реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, суд має врахувати також складності обставин справи і судового розгляду.

Також, з приводу вирішення питання щодо наявності підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд зважає на те, що хоча останній і є раніше не судимим, має певні стійкі соціальні зв`язки, однак на даний час обвинувачується у вчиненні декількох умисних особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та основ національної безпеки України. Так, ОСОБА_8 інкримінується участь у злочинній організації, створеній з метою вчинення особливо тяжкого злочину, та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, а також державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України, на шкоду обороноздатності, державній та економічній безпеці України, що полягає у наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Суд звертає увагу, що в контексті повномасштабної збройної агресії Російської Федерації інкриміновані злочини мають надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки таких дій. Також суд, беручи до уваги і покарання, яке може бути призначене ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим, можливі наявні зв`язки обвинуваченого з представниками держави-агресора, дійшов висновку про існування реального ризику, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи неізольованими на даному етапі кримінального провадження від суспільства в рамках такого запобіжного заходу як тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності, при першій можливості, може переховуватись від суду.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження (судове провадження), обізнаність обвинуваченого про свідків у кримінальному провадженні, які мають надати свої показання в суді, суд дійшов висновку, що обвинувачений може незаконно впливати на останніх з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним на даному етапі провадження строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжити до 17 травня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

При вирішенні питання про можливість визначення застави, суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, що інкримінується, підстави і обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, наявність яких, на переконання суду, доведена. Тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає при постановленні ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою не визначати розмір застави, оскільки застосування будь-якого іншого запобіжного заходу на даному етапі провадження, не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для стримування ризиків порушення процесуальної поведінки, передбачених ст. 177 КПК України.

Даних про стан здоров`я ОСОБА_8 , які б унеможливлювали продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Керуючись ст. 177, 183, 331, 383 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 травня 2025 року включно.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 20 березня 2025 року о 10 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді

_________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3