Номер провадження: 11-сс/813/322/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2024, якою в межах к/п №0000071 від 09.04.2024 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 364 КК України накладено арешт на майно

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000071 від 09.04.2024 задоволено клопотання ст. детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській обл. ОСОБА_4 та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, вилучене в ході проведення огляду в період часу з 01.10.2024 по 01.10.2024 цілісного майнового комплексу, який складається з нежитлових, адміністративних, складських, офісних приміщень, будівель, споруд, території та іншого майна ДП «Одеський морський торговельного порт» та ДП «КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ОДЕСА» КОМПАНІЇ «ЕЙЧ ЕЙЧ ЕЛ ЕЙ ІНТЕРНЕШНЛ ГМБХ» () за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, 1/1, а саме на:

- 45 (сорок п`ять) контейнерів, в яких міститься шрот соняшниковий з наступними номерами: BMOU6126322, MEDU8374020, AXIU1614946, FSCU9188310, CAAU7257896, MEDU7027027, TCLU7732594, MSMU7715759, TCNU1025610, MSDU6746933, MSMU4676520, MEDU8727690, TCLU9840073, CAIU7742240, MSDU5192396, MEDU7729548, MSMU4336406, DFSU6555967, MSMU5629224, MSMU5943560, TEMU7965818, MSDU6227882, FFAU2529824, MEDU7061567, GATU8684151, FFAU2026521, MSMU7320810, UETU5582040, FSCU9615073, TGBU7918077, MSMU5797017, FFAU4266178, TRHU7474823, BMOU6762788, MSDU5865239, TRHU6422804, TCNU1268971,MEDU4667062, MSMU8441987, MSMU7446428, MSMU8649667, FFAU4146125, TGBU9856436, TCNU1016820, MSMU7076133, вантажовідправником (експортером) яких є ТОВ «АГРО ІМПЕКС ТРЕЙД» (), експедитором є ТОВ «УКРАМАРИН» ();

- копію договору №2400799/К від 09.05.2024, укладеного між ДП «КТО» та експедитором ТОВ «УКРАМАРИН» () щодо здійснення комплексу послуг з обробки контейнерів на терміналі на 11 арк.;

- 45 (сорок п`ять) завірених копій приймальних актів завантажених контейнерів ТОВ «АГРО ІМПЕКС ТРЕЙД» () з наступними номерами ARL00105489, ARL00105488, ARL00105478, ARL00105485, ARL00105483, ARL00105469, ARL00105471, ARL00105467, ARL00105464, ARL00105405, ARL00105406, ARL00105444, ARL00105442, ARL00105404, ARL00105401, ARL00105395, ARL00105394, ARL00105335, ARL00105334, ARL00105333, ARL00105322, ARL00105317, ARL00105323, ARL00105314, ARL00105312, ARL00105274, ARL00105273, ARL00105269, ARL00105268, ARL00105271, ARL00105218, ARL00105220, ARL00105217, ARL00105203, ARL00105171, ARL00105170, ARL00105191, ARL00105149, ARL00105146, ARL00105148, ARL00105127, ARL00105126, ARL00105079, ARL00105059, ARL00105027 на 45 арк.;

- завірений список усіх контейнерів вантажовідправника ТОВ «АГРО ІМПЕКС ТРЕЙД» (), які знаходяться на території ДП «КТО» на 3 арк.

Згодом, 20.01.2025 до Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» (), надійшла апеляційна скарга на зазначену ухвалу слідчого судді, в якій він, посилаючись на недоведеність органом досудового розслідування того, що арештовані контейнери відповідають критеріям речових доказів в даному кримінальному провадженні, визначеним ст. 98 КПК України, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива про накладення арешту на майно.

Дослідивши апеляційну скаргу та додатки до неї, доходжу висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційна скарга може бути подана іншими особами у випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, положення ч. 7 ст. 173 КПК України встановлюють, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

За приписами ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Свої процесуальні права, за приписами ст. 64-2 КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт може реалізовувати через представника.

Між тим, на підставі аналізу апеляційної скарги представника ОСОБА_3 , поданої в інтересах ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» вбачається, що ним до апеляційної скарги не було додано належних доказів того, що вилучене майно, зокрема, 45 контейнерів, в яких міститься шрот соняшниковий, а також документи, належать саме ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» на праві власності (користування, володіння, тощо) або того, що зазначене товариство має будь-яке відношення до вилучених в ході проведення огляду контейнерів.

Зокрема, до апеляційної скарги представником ОСОБА_3 було долучено копію договору транспортного експедирування №26-08/LC від 26.08.2024, укладеного між ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» та експедитором LIGA OCEAN AGENCY OU, в той час як із аналізу інших копій документів, долучених представником до апеляційної скарги, вбачається, що експедитором вищевказаних 45 контейнерів, в яких міститься шрот соняшниковий, є ТОВ «УКРАМАРИН».

Окрім того, представником ОСОБА_3 також було долучено копію листа директора компанії-експедитора ТОВ «УКРАМАРИН» ОСОБА_5 за вих. №06/12-01 від 06.12.2024, в якому остання повідомила, що стосовно вищевказаних контейнерів з вантажем «шрот», що заблоковані на терміналі ДП «КТО» в Одеському МТП, судноплавна компанія виставила рахунки за понаднормове використання контейнерного обладнання, проте зазначений лист не містить адресата, внаслідок чого неможливо достеменно встановити кому саме його було направлено.

Водночас, долучені представником ОСОБА_3 до апеляційної скарги копія договору поставки №0109/1 від 01.08.2024, укладеного між ТОВ «СПУТНИК-21» як постачальником та ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» як покупцем, а також копія специфікації №1 до зазначеного договору, слугують лише підтвердженням того, що ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» було придбано певну кількість шроту, проте не доводять зв`язку вилученого під час проведення огляду цілісного майнового комплексу шроту соняшникового, який міститься у 45 контейнерах, із вказаним товариством, зокрема, не підтверджують факт належності вилученого та арештованого в подальшому шроту саме ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» на праві власності, користування або володіння.

За таких обставин, суддя-доповідач констатує, що представником ОСОБА_3 до поданої апеляційної скарги не було долучено жодних підтверджень того, що ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» на даній стадії кримінального провадження має процесуальний статус третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт, внаслідок чого представник товариства ОСОБА_3 також не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги в розумінні вимог ст.ст. 64-2 та 393 КПК України.

Такий висновок судді-доповідача кореспондується із правовою позицією ККС у складі ВС, викладеною у постанові від 03.02.2022 у справі №347/295/21, в якій суд касаційної інстанції зауважив на тому, що при застосуванні судом апеляційної інстанції положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України щодо повернення скарги визначальним є вирішення питання про наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого законом права на її подачу, а не авторство у її виготовленні.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Зазначені вище обставини є перешкодою для розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 21.10.2024 про накладення арешту на майно підлягає поверненню особі, що її подала.

Окремо суддя-доповідач наголошує на тому, що раніше ухвалами Одеського апеляційного суду вже неодноразово було повернуто апеляційні скарги представника ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» ОСОБА_3 на оскаржувану ухвалу від 21.10.2024 про накладення арешту на майно з підстав того, що на момент надходження апеляційної скарги не встановлено, чи є ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» особою, що має право на подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді у зв`язку із ненаданням представником документів на підтвердження права власності, володіння, користування або розпорядження товариством вилученим майном.

Більш того, ще раніше ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.12.2024 було повернуто апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ДП ТРІОМЕТ», на вищезазначену ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2024 про накладення арешту на майно з аналогічних підстав, тобто у зв`язку із не доведенням того, що товариство в даному провадженні має процесуальний статус третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт.

З урахуванням викладеного, представник ОСОБА_3 вже вчетверте не долучає до поданих ним апеляційних скарг підтверджень наявності у його довірителів права на відповідне оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна, що свідчить про зловживання останнім його правом на оскарження судових рішень.

Водночас, враховуючи прийняття рішення про повернення апеляційної скарги, суддя-доповідач не вбачає підстав для розгляду клопотання представника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 64-2, 170, 173, 370, 393, 395, 399, 404, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2024, якою в межах к/п №0000071 від 09.04.2024 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 364 КК України накладено арешт на майно повернути представнику ОСОБА_3 .

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати представнику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та доданими матеріалами.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2