Справа № 466/3710/25
Провадження № 1-кп/466/638/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового розгляду кримінальне провадження №0000198 від 15.04.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, ромської національності, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, згідно із ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 дорога

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

встановив:

обвинувачений ОСОБА_3 , 09 квітня 2025 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 4, на тротуарі побачив банківську карту та переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжено, привласнив банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (банківський рахунок НОМЕР_2 ), що за функціональним призначенням, як засіб доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу, що випливає із Законів України «Про інформацію» від 02.10.1992, «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноваженою юридичною особою з дотриманням визначеної законом форм та містить передбачені законом реквізити, з метою подальшого незаконного використання таких карток шляхом зняття грошових коштів та системою безконтактної оплати, належних ОСОБА_4 , тим самим незаконно заволодів ними.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Як вбачається з обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Аналогічно потерпілий ОСОБА_4 згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом, шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ст.381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За вказаних обставин прокурор обґрунтовано просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України, як незаконне привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме: СD-R диск білого кольору марки «Fiesta», на якому містяться файли із внутрішніх камер відео спостереження кафе-бару, а саме події, яка мала місце 09.04.2025 у період часу з 13:24 год по 13:50год. за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 60 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000198 від 15.04.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1