печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8430/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334 від 19.11.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області Шацького району с. Пульмо, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за № 0001334 від 19.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, оскільки строк запобіжного заходу закінчується, а ризики, передбачені п.п.1 - 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не змінилися. Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків або іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину може переховуватись від суду, з метою уникнення відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 може здійснювати вплив як на свідків та інших підозрюваних, так і на інших осіб, яким можуть бути відомі обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, покази яких мають або матимуть значення для встановлення істини у справі.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі ухилятися від суду, що також підтверджує наявність ризику.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи обізнаним з порядком та алгоритмом дій щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, маючи спільників (з числа інших невстановлених на даний час осіб), може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Крім цього установлено, що 31.10.2024, за інформацією командира в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ). 31.10.2024 ОСОБА_4 , за невстановлених обставин самовільно залишив військову частину. Підрозділом військової контррозвідки СБ України з дислокацією у м. Житомир 05.11.2024 направлено письмове інформування на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо встановленого місця перебування курсанта 2 навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При проведенні заходів реагування, представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 розшукано ОСОБА_4 та 09.11.2024 передано представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, на етапі переміщення ОСОБА_4 до 199 навчального центру Командування ДШВ (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) останній зник в невідомому напрямку.

Відтак, застосування до солдата ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою створює ризик продовження останнім протиправної поведінки, об`єктивною стороною якої є дії, передбачені диспозицією ст. 407 КК України.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити завдання кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання, просила його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечив про продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З клопотання та додатків до нього вбачається, що 30.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 752/245/25 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.01.2025 у справі № 752/245/25 частково задоволено клопотання сторони обвинувачення, звернуто в дохід держави заставу у розмірі 242 240 грн, визначену ОСОБА_4 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 28.02.2025 включно.

30.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованого обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме, заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 14.05.2024, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 05.06.2024, додатковим протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.07.2024, додатковим протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.07.2024, протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, водночас згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) , пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86).

Суд враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_4 вчинити дії, передбачені п.п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, враховуючи стадію судового провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватості є достатньою та співрозмірною для продовження строку дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 27 квітня 2025 року, з визначенням розміру застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 302 800, 00 (триста дві тисячі вісімсот) грн. У разі внесення застави, зобов"язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідого, прокурора, чи суд про зміну сврого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів держвної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 315, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати у кримінальному провадженні № 0001334 від 19.11.2024, відносно запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 27 квітня 2025 року.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 302 800, 00 (триста дві тисячі вісімсот) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов"язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідого, прокурора, чи суд про зміну сврого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів держвної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27.04.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1