Провадження №1-кс/463/9282/24
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 15.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, -

встановив:

до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 15.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.09.2023 р.

У межах Кримінального провадження досліджувалися обставини вчинення суддею Шевченківського районного суду міста Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 371 КК України.

Кримінальне провадження розпочате на підставі заяви адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 . Заява стосується факту зловживання суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 своїми владними повноваженнями під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5

15.10.2024 р. слідчий ОСОБА_6 виніс оскаржувану постанову про закриття Кримінального провадження. Підстава: у діях судді ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 371 КК України.

Скаржник вважає, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження слідчим винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, така є невмотивованою, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що слідчим не вчинено усіх необхідних дій для об`єктивного проведення досудового розслідування.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою, скаржник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року підлягає скасуванню з трьох підстав.

По-перше, в діях судді ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 371 КК України.

По-друге, постанова слідчого в порушення вимог ст. 110 КПК України є невмотивованою, оскільки: 2.1 аналіз передумов постановлення суддею ОСОБА_7 ухвали про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на безальтернативне тримання під вартою не є порушенням її незалежності; 2.2 слідчі можуть проводити слідчі та процесуальні дії з метою перевірки обставин та передумов винесення суддями рішень у разі виникнення сумнівів щодо законності дій таких суддів; 2.3 постанова не містить відомостей щодо переліку слідчих та процесуальних дій, проведених слідчим для встановлення наявності та/або відсутності винуватості судді ОСОБА_7 ; 2.4 слідчий не надав жодної оцінки умовам вчинення злочину, зазначеним у доповненні до заяви про злочин.

По-третє, постанова слідчого про закриття Кримінального провадження є передчасною, оскільки від моменту зміни кваліфікації Слідчий не ініціював проведення жодної слідчої чи процесуальної дії задля встановлення або спростування в діях судді ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 371 КК України.

Відтак вважає, що слідчим не вчинено усіх необхідних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі. Вважає, що слідчий формально підійшов до підстави закриття кримінального провадження. А тому з вимогою про скасування постанови звернувся до суду.

Скаржник в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, подану скаргу та заявлені у ній вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ній, та просив скасувати оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у письмовій скарзі на постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000392 від 26.09.2023 року в судовому засіданні проти скарги заперечив з підстав її необґрунтованості та безпідставності. Вважає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною, прийнятою з чітким дотриманням вимог чинного законодавства та за наявності для цього відповідних правових підстав, оскільки в ході досудового розслідування за результатами проведених слідчих дій не знайшли свого документального підтвердження обставини, викладені заявником ОСОБА_5 в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_6 в судове засідання з розгляду вказаної скарги не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений. До судового засідання скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року.

Заслухавши пояснення скаржника та прокурора, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2023 за заявою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 щодо неправомірних, на його думку, дій судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000539.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 встановлено, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 16.06.2023 у справі № 466/6204/23, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000539 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, про яку йде мова у заяві адвоката ОСОБА_8 , оскаржувалася до Львівського апеляційного суду. За результатами розгляду скарги на вказану ухвалу слідчого судді, 12.07.2023 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду постановлено ухвалу, якою таку скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 16.06.2023 залишено без змін, що вказує на правомірність постановлення цієї ухвали.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 07.12.2023 року закрито кримінальне провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.02.2024 року скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 07.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Матеріали кримінального провадження направлено прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали апеляційного суду, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, постановляючи таку було зазначено про наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України, досудове розслідування, зокрема, кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: кримінальне правопорушення вчинено суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, здійснюють детективи Національного антикорупційного бюро України.

У матеріалах кримінального провадження №0000392 відсутня постанова прокурора про визначення підслідності, відтак у колегії суддів відсутні можливості перевірити, чому вказане кримінальне провадження було передано для здійснення досудового розслідування Першому слідчому відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові.

Втім, виходячи із положень ч. 5 ст. 216 КПК України, вказане кримінальне провадження підслідне детективам Національного антикорупційного бюро України, а не слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, якими здійснювалось досудове розслідування та винесена оскаржена постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про передчасність прийняття слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 постанови про закриття кримінального провадження №0000392.

На підставі постанови прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.04.2024 року визначено підслідність y кримінальному провадженні № 0000392 від 26.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за детективами Національного антикорупційного бюро України. Матеріали кримінального провадження № 0000392 передано до Національного антикорупційного бюро України.

Постановою Детектива Національного бюро Першого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 від 24.05.2024 року змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.09.2023 із ч.1 ст.364 КК України на ч. 2 ст. 371 КК України.

На підставі постанови прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 визначено підслідність y кримінальному провадженні № 0000392 від 26.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України, за слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 15.10.2024 року закрито кримінальне провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення. Зокрема, як зазначено в оскаржуваній постанові під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не здобуто жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 правопорушень, під час розгляду нею клопотання слідчого СВ ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області та постановлення нею ухвали від 16.06.2023 у справі № 466/6204/23, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000539 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

Аналіз оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято слідчим зважаючи на те, що в ході досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, досліджено всі обставини справи.

Таким чином, з урахуванням проведених в межах кримінального провадження слідчих та процесуальних дій, вжитих заходів та отриманих письмових документів слідчим зроблено висновок про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

А тому з урахуванням наведеного суд вважає обґрунтованими твердження слідчого, зазначені в оскаржуваній постанові про те, що під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не здобуто жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 правопорушень, під час розгляду нею клопотання слідчого СВ ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області та постановлення нею ухвали від 16.06.2023 у справі № 466/6204/23, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000539 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

Крім того, суд погоджується із висновками слідчого про те, що здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності судового рішення та витребування пояснень у суддів з приводу ухваленого рішення тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до вищої інстанції не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 124 Конституції України, оскільки делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної органами влади, місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Разом з цим, відповідно до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» та ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження відповідне судове рішення, ухвалене під головуванням судді ОСОБА_7 , та яке відповідно було підставою для ініціювання кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, переглянуте в апеляційному порядку та залишене без змін. Жодних порушень ні процесуального, ні матеріального характеру, а відтак порушення прав заявника ОСОБА_5 , при ухваленні такого, судом апеляційної інстанції не встановлено. А відтак зроблено висновок про правомірність та законність, тобто за наявності відповідних правових підстав, зміни ОСОБА_5 виду запобіжного заходу.

А тому, оцінюючи вказані в постанові висновки слідчого суд вважає такі правдивими, оскільки як вбачається із змісту оскаржуваної постанови слідчим дійсно у відповідності до ч.2 ст.9 КПК України вжито усіх, передбачених КПК України, заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надано їм належну правову оцінку.

А тому з урахуванням наведеного слідчий суддя вважає обґрунтованими висновки слідчого про те, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не було здобуто будь-яких доказів, які б підтверджували факти, які наведені в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

З урахуванням обставин справи суд вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята у відповідності до вимог чинного КПК України та за наявності відповідних законних підстав для цього.

А тому в задоволенні скарги суд відмовляє.

Керуючись вимогами статті 303,307 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 15.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1