Провадження №: 1-кп/752/1332/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002092 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимий

за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2017 у кримінальному провадженні № 0000067 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України з призначенням покарання в порядку ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 3 місяці,

за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 23.08.2017 у справі № 326/929/17 (кримінальне провадження № 0000694) за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, що частково змінений ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.12.2017 з призначенням покарання в порядку ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 6 місяців,

за вироком Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000139 за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (відбуто реально),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що у період дії воєнного стану, що був введений в Україні 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку, ОСОБА_7 вчинив кримінально-протиправне діяння проти власності за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12:50 год. 09.07.2024 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в період дії воєнного стану, повторно, а саме: на скоєння грабежу.

З метою організації вчинення корисного, умисного кримінального правопорушення проти власності, ОСОБА_7 прибув на прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, де побачив незнайому до цього жінку, якою виявилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра стояла з валізою біля під`їзду зазначеного будинку.

Надалі, у цей день та час ОСОБА_7 розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов ззаду до ОСОБА_5 , після чого шляхом ривку рукою зірвав з шиї останньої три золотих ланцюжки, а саме: золотий ланцюжок, вагою 3 г, 585 проби, вартістю 6 164 грн 52 коп., золотий ланцюжок вагою 11,03 г, 585 проби, вартістю 22 664 грн 89 коп., золотий ланцюжок вагою 2 г, 585 проби, вартістю 4 109 грн 68 коп.

Однак, у результаті ривку вище вказані золоті ланцюжки розірвались та впали на землю біля ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_7 , розуміючи, що не зможе довести свій злочинний умисел до закінчення, адже його було викрито, та відкрито викрасти золоті ланцюжки, покинув місце вчинення злочину та побіг у напрямку відділення сервісу доставки "Нова пошта" (відділення № 91) за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 48-А.

Тобто ОСОБА_7 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, адже його протиправні дії були виявлені потерпілою, а предмети злочинного посягання поза його волею випали у нього з руки.

Покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, та виконавши всі дії, які вважав необхідними ОСОБА_7 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Обставиною, яка не потребує доказуванню у цьому кримінальному провадженні є те, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку в установленому законодавством порядку, і станом на час вчинення злочину воєнний стан діяв.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення винною у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений намагався завдати майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 32 939 грн 09 коп. та вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Кваліфікуюча ознака "повторність" вчинення кримінально-протиправного діяння обумовлена дією примітки до ст. 185 КК України і тим, що станом на 09.07.2024 обвинувачений мав незаняту і непогашену судимість за ст. 185 та 186 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість в інкримінованому злочині визнав у судовому засіданні 27.01.2025 під час свого допиту в суді. Надаючи показання і відповіді на запитання прокурора, суду обвинувачений зазначив, що 09.07.2024 дійсно був за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного 84, побачив там потерпілу, якою виявилася ОСОБА_5 , зірвав з її шиї золоті прикраси, які одразу загубив, бо вони випали з руки та втік з місця події.

Також обвинувачений пояснив, що намагався викрасти золоті прикраси у потерплої для того, щоб збагатитися, адже мав фінансові труднощі, на відеозаписах, які досліджувалися судом в ході судового розгляду себе упізнає, вартість майна, його перелік, вагу, не оспорює.

Письмових скарг на правоохоронців від ОСОБА_10 не надходило.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 під час допитів надала показання, в тому числі відповіді на запитання прокурора, захисника, обвинуваченого, суду, представника потерпілої, за змістом яких 09.07.2024 перебувала біля входу до парадного будинку АДРЕСА_2 , збиралася зателефонувати подрузі, щоб лишити їй свою валізу, почала діставати з сумочки телефон і у цей момент хтось зірвав з її шиї золоті прикраси, а саме: три золоті ланцюжки, озирнувшись побачила молодика (у ході дачі показань потерпіла вказала в залі суду на обвинуваченого), якого добре роздивилася і який був одягнений у червону футболку з малюнком, вузькі шорти темного кольору, невисокі кросівки, блейзер (кепку) і який мав при собі сумку, одягнену через плече. ОСОБА_7 підійшов до неї ззаду і коли відчула, що щось зривається з шиї, одразу розвернулася назад. У цей момент ОСОБА_7 стояв впритул до неї, вона роздивилася його обличчя і він кинувся бігти з місця. Після цього намагалася наздогнати ОСОБА_7 , добігла до пішохідного переходу, випадкова перехожа жінка вказала їй на напрямок, куди побіг кривдник, зокрема у бік місцевого ринку. Не змогла його наздогнати і викликала поліцію.

Під час досудового розслідування у поліції упізнала ОСОБА_7 на фотокартках, які їй пред`являв слідчий. Вчинений відносно неї злочин погано вплинув на її психоемоційний стан, продовжує відчувати страх і небезпеку.

Свідок ОСОБА_11 під час свого допиту надала показання, в тому числі відповіді на запитання прокурора, захисника, обвинуваченого, суду, за змістом яких з обвинуваченим та потерпілою вона не знайома. 09.07.2024 проходила біля арки багатоповерхового багатоквартирного будинку по вул. Академіка Заболотного у м. Києві і побачила, що повз дуже швидко пробіг високий, худий чоловік, за статурою схожий на присутнього в залі судового засідання обвинуваченого, який був одягнений у футболку червоного кольору, сині чи блакитні шорти, блейзер (кепку), побіг у напрямку ринку "Феофініївський". Ближче до входу в арку побачила жіночку з валізами, яка була у розпачі, бо й неї зірвали ланцюжки та яка намагалася наздогнати цього чоловіка, який зірвав ланцюжки.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої, свідка, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується фактичними даними, які містяться у представлених стороною обвинувачення доказах, а саме:

- витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002092, відомості про яке внесені 10.07.2024 о 08:41 з наступною фабулою: "09.07.2024 приблизно о 12:50 біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 86 невідомий чоловік підбіг до ОСОБА_5 та відкрито, шляхом ривку, зірвав з шиї три золоті ланцюжки, після чого побіг в невідомому напрямку, чим завдав матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється";

- дорученні про проведення досудового розслідування від 10.07.2024 (у частині підтвердження повноважень правоохоронного органу);

- повідомленні про початок досудового розслідування (у частині підтвердження повноважень правоохоронного органу);

- постанові про визначення групи прокурорів від 10.07.2024 (у частині підтвердження повноважень прокурора);

- постанові про визначення слідчої групи від 11.07.2024 (у частині підтвердження повноважень слідчих);

- постанові про зміну слідчої групи від 12.09.2024 (у частині підтвердження повноважень слідчих);

- дорученні про проведення слідчих (розшукових) дій від 11.07.2024 (у частині підтвердження відповідності КПК України порядку зібрання доказів);

- рапорті оперативного чергового спеціальної лінії "102" щодо прийняття заяви про вчинення грабежу від ОСОБА_5 ;

- заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2024;

- протоколі огляду місця події від 09.07.2024 з фото таблицями до нього, що складений за участі двох понятих, об`єктом огляду якого було ділянка місцевості за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 86, де поблизу двох арок і тротуарів виявлено і вилучено три ланцюжки з металу жовтого кольору з пошкодженими ланками;

- постанові про визнання та залучення потерпілого від 12.07.2024;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2024 з додатком (потерпіла ОСОБА_5 упізнала особу на фотознімку № 2, зображення якої є зображенням ОСОБА_7 );

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2024 з додатком (громадянин ОСОБА_12 упізнав особу на фотознімку № 4, зображення якої є зображенням ОСОБА_7 як особу, яка 09.07.2024 близько 12:55 зайшла до маршрутного таксі № 444 на зупинці громадського транспорту по вул. Академіка Заболотного);

- постанові про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 12.07.2024 щодо відеозаписів за 09.07.2024 періоду часу з 13:00 до 13:25 з приміщення кімнати охорони по АДРЕСА_2 ;

- протоколі здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 12.07.2024 (відеозаписи записано на оптичний диск);

- протоколі огляду відеозапису від 12.07.2024 з фото таблицею та оптичним диском з відеозаписами, щодо переміщення ОСОБА_7 ;

- постанові про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 12.07.2024;

- рапортах оперуповноваженого щодо вжиття заходів силами і засобами управління карного розшуку зі встановлення особи, яка вчинила грабіж та даними на ОСОБА_7 ;

- протоколі огляду предмету від 13.07.2024 з фототаблицями (оглянуто три ювелірні вироби), вилучені на місці події ;

- постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи від 17.07.2024;

- висновку судової товарознавчої експертизи від 18.07.2024, відповідно до якого ювелірний виріб (ланцюжок), вагою 3 г, 585 проби має ринкову вартість в сумі 6 164 грн 52 коп., ювелірний виріб (ланцюжок), вагою 11,03 г, 585 проби має ринкову вартість в сумі 22 664 грн 89 коп., ювелірний виріб (ланцюжок), вагою 2 г, 585 проби має ринкову вартість в сумі 4 109 грн 68 коп.;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 18.07.2024 із додатком (відеозаписом на оптичному диску), під час якого потерпіла ОСОБА_5 за участі свідка показала місце вчинення злочину відносно неї, послідовність дій зловмисника, напрямок його руху та ін.;

- постанові про визнання речових доказів та передавання їх на зберігання від 19.07.2024;

- даних трафіків з`єднання номеру мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_7 , що здобуті на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2024 № 752/15327/24 про тимчасовий доступ до речей і документів, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.09.2024 з описом до нього і оптичним диском;

- доручені на проведення аналізу трафіку від оператора мобільного зв`язку та довідці на його виконання про опрацювання номерної інформації з відомостями про перебування абонентського номеру, яким користування ОСОБА_7 в межах вул. Академіка Заболотного, 84 у м. Києві у період з 11:59 до 12:44 09.07.2024.

Описані докази є належними та допустимими, такими, що отримані у встановленому порядку та у сукупністю з показаннями потерпілої, свідка, самого обвинуваченого підтверджують на засадах доведеності "поза розумним сумнівом" встановлені обставини, відображені в установчій частині вироку, щодо вчинення ОСОБА_7 закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, тобто злочину, передбаченого. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає і вході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не було встановлено.

Клопотання обвинуваченого про виклик свідків, призначення експертизи ДНК, перегляд засідання на стадії клопотань останній не підтримав, а тому вони залишені судом без розгляду.

Цивільний позов.

У межах кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов від 14.11.2024 про стягнення 20 000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпіла перенесла душевні потрясіння і переживання, стресовий розлад, що проявляється у виді депресії, гніву, патологічного стану тривоги, страху, хронічної втоми, поведінкових розладах, розладах сну, відчутті пригніченості, незахищеності, порушенні нормальних життєвих зв`язків, які надовго залишити свій слід у її свідомості.

Сторона захисту проти цивільного позову не заперечила, щодо суми відшкодування поклалася на розсуд суду.

Розглядаючи цивільний позов, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 128 КПК України унормовано, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Нормами ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 та ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Під такою (моральною) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, що можуть полягати, у том числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та об`єктивно оцінивши письмові докази, покази у частині, що стосується цивільного позову, письмові документи сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення, а тому оскільки обвинувачений визнається винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, визнає свою вину, вчинене ОСОБА_7 діяння об`єктивно потягло за собою зміни у звичному способі життя потерпілої, яка є особою пенсійного віку, викликало момент зневіри у людях, негативні емоції, нервове перевантаження, емоційне виснаження, стрес, страх, витрату часу на звернення до правоохоронних органів, на участь у процесуальних діях, що разом становило певні душевні страждання, зміну у звичайному життєвому розпорядку. А тому суд вбачає наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправні дії ОСОБА_7 , їх шкідливий результат у вигляді моральних страждань потерпілої, причинний зв`язок між протиправними діями і завданою шкодою немайнового характеру, а також вину обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає стягненню за цивільним позовом, суд враховує ступінь впливу протиправної поведінки обвинуваченого на звичний спосіб життя потерпілої, її емоційні переживання та зазначає, що майновий вираз душевного болю не можливо достеменно виразити у грошових одиницях, а тому, опираючись на засади розумності і справедливості, суд вважає за доцільне задовольнити цивільний позов у цій частині в сумі 8 000,00 грн та зауважує, що відшкодування моральної шкоди має виконувати не каральну, а перш за все компенсаційну функцію.

Призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку після вчинення правопорушення, суспільну значимість непорушності права власності, особу винного, який має не зняту і непогашену судимість, не працевлаштований, не має сталих соціальних зв`язків, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є осудним, винуватість визнав.

У судових дебатах прокурор вказав на обставину, яка пом`якшує покарання - визнання вини, захисник - на щире каяття обвинуваченого.

Аналізуючи посилання захисника на щире каяття ОСОБА_7 у вчиненні злочину та визнання ним своєї вини, то суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений тривалий час винуватість заперечував. При цьому, ОСОБА_7 у присутності потерпілої в залі судового засіданні жодного разу не проголосив слів вибаченні чи прикрощів щодо вчиненого. А тому суд бере до уваги лише усвідомлення обвинуваченим наслідків його протиправно-карних дій, але не вбачає щирої готовність нести покарання за вчинене. У зв`язку з цим, такий процесуальний інститут як щире каяття судом не видається за можливим до застосування.

Саме по собі визнання винуватості під час дачі показань також не приймається судом в якості обставини, яка пом`якшує покарання з огляду на непослідовність позиції обвинуваченого, заявлення клопотання про повторний допит потерпілої, тривале невизнання винуватості за наявність зібраного обсягу доказів, які об`єктивно вказують на нього.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років та 6 місяців, що перебуває у рівномірному співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, та базується на тому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Передумов призначення покарання менше меншої межі та передумов вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, не віднайдено, адже ОСОБА_7 у своєму житті вже вчиняв умисні корисливі злочини, у тому числі проти власності, тобто обізнаний з реалізацією принципу невідворотності покарання, умовами відбування покарання, проте належних висновків для себе так і не зробив.

Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді утримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 з 22.07.2024 по підлягає зарахуванню у строк остаточно призначеного покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення. Як слідує з наявних доказів, затримання в порядку ст. 208 КПК України до ОСОБА_7 не застосовувалося.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 300,00 грн.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років та 6 (шість) місяців.

2.Строк відбування покарання рахувати з 28.01.2025.

3.Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 22.07.2024 по 27.01.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

4.Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

5.Речові докази, а саме:

-компакт диск з записами камер відео спостереження за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 48-А зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/20055/24 (том 2 стор. 60);

-ювелірні вироби - ланцюжок, вагою 3 г, 585 проби, ланцюжок, вагою 11,03 г, 585 проби, ланцюжок, вагою 2 г, 585 проби, які повернуті потерпілій - залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

6.Стягнути з ОСОБА_7 на користь судового експерта

ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 в Кіровоградському відділенні АБ "Приватбанк", МФО 323583) процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 18.07.2024 № 2576 в сумі 300 (триста) грн.

7.Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням від 14.11.2024 задовольнити частково.

8.Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8000 (вісім тисяч) грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

9.В іншій частині цивільного позову відмовити.

Боржником за цим вироком у частині цивільного позову є ОСОБА_7 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ).

Стягувачем за цим вироком у частині цивільного позову є ОСОБА_5 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1