В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2539/24

Провадження № 1-кп/348/132/25

10 лютого 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, який утриманців не має, військовослужбовця, у військовому званні солдат, водія військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив умисний корисливий злочин в період воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102 - IX, який продовжено Указом Президента України № 469 від 23.07.2024, на 90 діб, при наступних обставинах.

Так, солдат ОСОБА_4 , 11.08.2024 близько 00 год. 15 хв., перебуваючи поблизу кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», звідки таємно викрав 2 пачки сигарет «Camel» вартістю 102,68 грн. за 1 штуку, 1 пачку сигарет «Sobranie KS SS Вlacks» вартістю 105,47 грн. за 1 штуку, 2 пачки сигарет «Winston Blue» вартістю 98 грн. за 1 штуку та грошові кошти в сумі 15 000 грн., залишив місце вчинення злочину та розпорядися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 15506 гривень 83 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, зазначив, що шкодує про вчинене, обіцяв, що подібного більше вчиняти не буде. Суду пояснив, що 11.08.2024 ввечері він з побратимом проходив повз кіоску, хотів купити сигарети, постукав у віконце, від удару воно відкрилося, просунув руку та взяв декілька пачок сигарет та кульок з грошима. Дуже шкодує про вчинене. Шкоду потерпілому відшкодував, попросив вибачення. Свій вчинок засуджує та пояснює його контузією та перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. Просив не призначати йому суворе покарання.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 розглядати без його участі. Зазначив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, просить обвинуваченого суворо не карати.

Суд відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого, його позитивну характеристику за місцем проживання та посередню характеристику за місцем проходження служби, те що він не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра. Також судом враховано добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому та намір обвинуваченого продовжувати військову службу.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом та добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, в суді давав послідовні визнавальні показання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд враховує висновки досудової доповіді від 03.02.2025, надані Надвірнянським РС Філії ДУ "Центр пробації в Івано-Франківській області", згідно яких беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середній рівень небезпеки для суспільства, та середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб (а.с.52-54).

У ході розгляду даного кримінального провадження, судом не встановлено наявності обставин, які б свідчили про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Отже, підстав для застосування положень ст.ст.69, 69-1 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, з метою досягнення виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, думку потерпілого щодо призначення покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, тому обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди на загальну суму 15506,83 гривень, яка повністю відшкодована обвинуваченим.

Цивільний позов у справі заявлений не був.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ:

- DVD-R диск із записами камер відео нагляду, які розташовані на приміщенні кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2» - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження №0000309.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1