Провадження № 1-кп/369/2313/24
В И Р О К

іменем України

16.12.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, неодруженого, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2022 за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.02.2024 звільненого умовно-достроково 22.02.2024 з невідбутим строком покарання 3 (місяці) 18 (вісімнадцять) днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, -

встановив:

02.10.2024 близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_5 маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до вищевказаного будинку де у приміщенні коридору з тумбочки викрав чоловічу сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , в якій знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy А23» IMEI: НОМЕР_1 вартістю 3 599 гривень 40 копійок, грошові кошти в сумі 4100 гривень та особисті документи, видані на ім`я ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після чого, перебуваючи на території домоволодіння, що за вищевказаною адресою, утримуючи викраде майно при собі, був викритий потерпілим ОСОБА_6 , який побачивши ОСОБА_5 з викраденими речами, намагався затримати останнього. В свою чергу ОСОБА_5 розуміючи, що його дії викриті ОСОБА_6 та що викраденим майном на загальну суму 7699 гривень 40 копійок, розпорядитись не зможе, залишив сумку з речами ОСОБА_6 на території городу домоволодіння та намагався втекти, однак був затриманий потерпілим на місці вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 02.10.2024 він перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 вирішив проникнути у вказаний будинок та викрасти звідти речі. Він віджав пластикове вікно та проник у середину будинку, де намагався викрасти чоловічу сумку, в якій був мобільний телефон та гроші, однак його помітив потерпілий, який намазався його затримати. Після цього, він вибіг на двір та по дорозі викинув викрадену сумку, однак його наздогнав потерпілий та затримав. ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся та запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_5 раніше судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 16.12.2024.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.10.2024 до 16.12.2024.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А23» IMEI: НОМЕР_1 - переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні;

- сумка чорного кольору - передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні;

- грошові кошти в сумі 4100 грн. - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні;

- пенсійне посвідчення та посвідчення ветерана праці, видані на ім`я ОСОБА_6 - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні;

- 5 (п`ять) слідів папілярних узорів, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1