Провадження № 1-кс/932/3817/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000201 від 27.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000201 від 27.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на майно, а саме: 3 гільзи з маркуванням 270x90, які поміщено до сейф-пакету №ICR016876, автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який було поміщено до двох сейф пакетів QHY0127498, QHY0127501, 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807, з метою забезпечення збереження речових доказів, місцем зберігання майна визначити камеру схову речових доказів відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Дніпро, вул. Мономаха 6.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що слідчими слідчого відділення відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 27 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27.10.2024 до ЧЧ ВнП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ст. солдат стрілець 3 піхотної роти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час несення служби, спричинив вогнепальне поранення з особистої зброї АК-74 іншому військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 солдату розвіднику-саперу розвідувального взводу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , д/з: вогнепальне кульове наскрізне поранення з лівої поверхні шиї та бокової поверхні на праву щоку з відкритими множинними вогнепальними переломами верхньої та нижньої щелепи, твердого піднебіння та кісток носа, з масивними пошкодженнями та дефектами м`яких тканин кореня і тіла язика, м`якого піднебіння та правої щоки, вогнепальне уламкове наскрізне поранення м`яких тканин правого плеча, геморогічний шок 1 ступеню.

Зазначене повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за № 5890 від 27.10.2024 року.

27.10.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

- 3 гільзи з маркуванням 270x90, яку поміщено сейф-пакету №ICR0168764.

27.10.2024 року проведено огляд, в ході якого у начальника ГПС ВЧ НОМЕР_2 молодшого лейтенанта було вилучено автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який поміщено до двох сейф-пакетів з номерами QHY0127498, QHY0127501.

Також вилучено магазин від автомату Калашникова та 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807.

27.10.2024 року предмети та речі, що були вилучені під час проведення огляду місця події, були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженню, про що було винесено постанову.

На теперішній час виникла необхідність в арешті вилученого майна, так як вилучені:

1) 3 гільзи з маркуванням 270x90, які поміщено сейф-пакету №ICR0168764;

2) автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який було поміщено до двох сейф пакетів QHY0127498, QHY0127501;

3) 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807.

Все перелічене є доказами кримінального правопорушення, а в своїй сукупності вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 167 КПК України, є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно у вигляді 3 гільзи з маркуванням 270x90, які поміщено до сейф-пакету №ICR016876, автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який було поміщено до двох сейф пакетів QHY0127498, QHY0127501, 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807 є засобами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі інформацію, що може бути доказами у кримінальному провадженні.

Тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, а також збереження на них слідів кримінального правопорушення, необхідно вжити заходів щодо його збереження, а саме накласти арешт на майно.

На теперішній час у слідства існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час проведення обшуку особи мобільний телефон, зброя, бойові припаси та грошові кошти є доказом злочину, у зв`язку з чим підлягає арешту, тобто тимчасовому позбавленню за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

У зв`язку з вищезазначеним, керуючись ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню, арешту підлягає: 3 гільзи з маркуванням 270x90, які поміщено до сейф-пакету №ICR016876, автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який було поміщено до двох сейф пакетів QHY0127498, QHY0127501, 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807, які використані, як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а також враховуючи те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з арештом вищевказаного майна будуть створені можливості для його реалізації, знищення або переховування. З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000201 від 27.10.2024 року.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний автомобіль, може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000201 від 27.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом відчуження, розпоряджання та користування на майно, а саме: 3 гільзи з маркуванням 270x90, які поміщено до сейф-пакету №ICR016876, автомат АК-74 № НОМЕР_1 , який було поміщено до двох сейф пакетів QHY0127498, QHY0127501, 27 патронів калібру 5,45 до сейф-пакету № PSP3134807, місцем зберігання майна визначити камеру схову речових доказів відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Дніпро, вул. Мономаха 6.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7