Справа № 541/3533/24
№ провадження 1-кп/541/336/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиноого реєстру досудових розслідувань за №0000754 від 08.01.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Валки Харківської області, з середньою освітою, працюючого механіком у ФОП «ТРОЯН», не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.09.2023 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ст. 382 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.09.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 за ст. 382 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Крім того, 03.08.2023 постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/2129/23, яка набрала законної сили 15.08.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУПА та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Також, 30.08.2023 постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/2312/23, яка набрала законної сили 12.09.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи повідомленим про те, що вищевказаними постановами суду його позбавлено права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, продовжив

керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 07.07.2024 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Почапці поблизу будинковолодіння №13 в м.Миргород Полтавської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНІ в Полтавській області.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно знаючи про постанови суду, відповідно до яких його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, не виконував ці судові рішення та продовжував керувати автомобілем.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де обвинувачений визнає свою вину у вчиненні злочину, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною повністю. Його протиправні діяння, що виразились в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 382 КК України, містять всі ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Суд також враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працевлаштований, на утриманні має малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке виразилось у визнанні вини, критичній оцінці своїх протиправних дій, активне сприяння у розкритті злочину.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1