Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/2474/21
Провадження № 1-кп/945/222/25
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000409 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді головного сержанта командира танку 1 танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 (нині військова частина НОМЕР_3 ), у військовому званні старший сержант, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000409 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, громадянин ОСОБА_4 13.02.2016 уклав з Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_4 навчального гвардійського танкового полку НОМЕР_5 навчального гвардійського центру Сухопутних військ України контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, строком на 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_6 N?32 від 13.02.2016 старшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 3 навчальної танкової роти.

У період з 13.02.2016 по 18.03.2016 старший сержант ОСОБА_4 пройшов підготовку спеціалістів танкових підрозділів за фахом командир танку Т-64 та отримав кваліфікацію командир танку III класу у військовій частині НОМЕР_7 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_8 (нині - військова частина НОМЕР_3 ) №96 від 21.03.2016 старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта - командира танку 1 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (нині - військова частина НОМЕР_3 ) №360 від 01.11.2016 старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта - командира танку 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_8 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.08.2017 (по технічній частині) №640 року танк Т-64БМ1 (стройовий номер 122, заводський Ф10ET05018) закріплено за головним сержантом - командиром танка старшим сержантом ОСОБА_4 .

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, числі військовозобов?язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового начального закладу, установи тощо).

Відтак, з 13.02.2016, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_6 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов?язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов?язком громадян України.

Згідно п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65,

68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, наказом Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 01.08.2017 №227 на НОМЕР_9 загальновійськовому полігоні (військова частина НОМЕР_10 ), який дислокується у АДРЕСА_3 , військова частина НОМЕР_3 була залучена до виконання бойових (навчально-бойових) завдань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2017 №53 старший сержант ОСОБА_4 - головний сержант - командир танка 1 танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_3 був відряджений до військової частини НОМЕР_11 на польовий вихід для виконання навчально-бойових завдань.

Відповідно до п.п. 1.5 Бойового статуту Сухопутних військ Збройних сил України, затвердженого наказом №575 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.12.2010 року, частини 3 (взводу, відділення, екіпаж танка) ст.ст. 28, 35, кожний військовослужбовець зобов?язується досконало знати й утримувати в постійній бойовій готовності свою зброю і бойову техніку, майстерно володіти ними й уміло застосовувати, а також знати і розуміти поставлене йому завдання взводу.

Згідно з п.п. 3, 9 Додатку №1 до Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (КВБМ СВ-99) введеного в дію наказом №75 заступника Міністра оборони України - командувача Сухопукних військ Збройних Сил України від 25.03.1999 року, згідно з якими:

п.3 команди на рух машин з вихідної лінії повинні подаватися керівником заняття по радіо чи за допомогою світлофора;

- інструктор (командир машини), знаходячись у машині, повинен мати постійний зв?язок по ТПП з тими, хто навчається, та по радіо з керівником заняття;

п. 9 забороняється:

- продовжувати рух за відсутності видимості, зв?язку з інструктором (керівником заняття) та втраті орієнтації.

Вимогами абз.3 ст.346 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України визначено, що начальник колони (старший машини) призначається з офіцерів, прапорщиків або сержантів, які знають правила дорожнього руху. Начальник колони відповідає за виконання поставленого завдання та правильне використання машини (машин), дисципліну особового складу, що перебуває в машині (машинах), за додержанням ним вимог безпеки.

Відповідно до ст.33 Бойового статуту Сухопутних військ, частина III (взвод, відділення, екіпаж танка), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 29.12.2010 №575, командир відділення (танку) зобов?язаний: готувати відділення (екіпаж) у підготовці взводу до занять та навчань, забезпечити додержання заходів безпеки на заняттях, стрільбах, навчаннях, під час роботи з технікою і озброєнням.

Вимогами ст.92 розділу 3.2 Бойового статуту Сухопутних військ, частина ІІ (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 29.12.2010 N?574 визначено, що дистанції між підрозділами і машинами в колоні батальйону (роти) можуть бути 25-50 м. Під час руху на відкритій місцевості в складних умовах та за обмеженої видимості, а також з підвищеною швидкістю, дистанції між машинами збільшуються до 100- 150 м.

Однак, 08.09.2017 близько 05 години 40 хвилин, старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді головного сержанта - командира танку І танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_3 , під час здійснення маршу, у складі танкової колони військової частини НОМЕР_3 , в район виконання навчально-бойового завдання на полігоні військової частини НОМЕР_10 ( НОМЕР_9 загальновійськового полігону), яка дислокується поблизу АДРЕСА_3 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені вище зазначеним законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов?язку та проходження військової служби, а також водіння бойових машин (танку Т-64БМІ бортовий номер №122), маючи можливість належно їх виконувати, діючи необережно, із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, під час маршу в район виконання навчально-бойового завдання, рухаючись по бойовому з закритими люками, у танковій колоні військової частини НОМЕР_3 на відкритій місцевості на польовій дорозі, яка перетинає автодорогу Т-1506, після перетину вказаної автодороги, на порушення ст.92 розділу 3.2 Бойового статуту Сухопутних військ, частина ІІ (батальйону, рота) (...Дистанції між підрозділами і машинами в колоні батальйону (роти) можуть бути 25-50 м. Під час руху на відкритій місцевості в складних умовах та за обмеженої видимості, а також з підвищеною швидкістю, дистанції між машинами збільшуються до 100-150 м...) не забезпечив дотримання дистанції між машинами в 100-150 м за обмеженої видимості та на порушення п. 9 додатку №1 до Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (забороняється продовжувати рух за відсутності видимості, зв?язку з інструктором, (керівником заняття) та втраті орієнтації) не віддав наказ негайно припинити рух після отримання доповіді від механіка - водія про втрату орієнтації (матеріали кримінального провадження відносно механіка-водія танку військової частини НОМЕР_12 бортовий номер 122 виділено в окреме кримінальне провадження), як наслідок, механік-водій продовжив рух танку бортовий номер № НОМЕР_13 , в результаті чого допустив наїзд танку (Т-64БМ1 №122) на солдата ОСОБА_6 , який перебував на посту регулювання №7, який знаходився на ґрунтовій дорозі на відстані близько 47 метрів від автодороги Т1506. Внаслідок вказаного порушення солдат ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, розриву лівого куполу діафрагми, закритої травми грудної клітини, перелому 5-го ребра зліва, пневмотораксу, внутрішньоплевральної кровотечі, травматичного шоку 2-го ступеню, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.415 КК України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин), як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що зі дня вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився; причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частиною 1 статті 415 КК України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин) передбачено, що порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого, карається службовим обмеженням на строк до одного року або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, або триманням у дисциплінарному батальйоні до одного року, або позбавленням волі на строк від одного до п`яти років.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 08.09.2017 року. З огляду на зазначене вище, строк давності слід обчислювати із 08.09.2017 року. Отже, станом на день розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності 14.04.2025 року, минуло більше, ніж 5 років.

Враховуючи те, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню та до нього слід застосувати положення, визначені п.3 ч.1 ст.49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити.

У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся; речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення військової експертизи у розмірі 26150 грн 40 коп.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зпобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.49 Кримінального кодексу України, ст.ст.285, 288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000409 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення військової експертизи у розмірі 26150 грн 40 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів.

Повний текст ухвали проголошений 17 квітня 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1