Справа № 132/3482/24
Провадження №1-кп/132/266/25
Вирок

Іменем України

28 січня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 16.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Калинівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та угоду про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 , всупереч ст. 7 п. 3 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якого - діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону, а власники і землекористувачі земельних ділянок на яких ростуть незаконно посіяні рослини коноплі зобов`язані знищити їх, в квітні 2024 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на незаконний посів, а також вирощування рослин коноплі, перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці в садку позаду будинку шляхом внесення у відкритий ґрунт, посіяв зерна рослин коноплі, для власних потреб без мети збуту.

Після проростання, ОСОБА_4 вирощував рослини коноплі, а саме: здійснював за рослинами коноплі догляд, просапував від буряну, поливав, проривав та підгортав їх, а після дозрівання останні не знищив.

Так, 16.09.2024 працівниками поліції ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, було проведено обшук домогосподарства та присадибної ділянки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 47 (сорок сім) ростучих рослин коноплі, які згідно висновку експерта від 19.09.2024 № СЕ-19/102-24/18679-НЗПРАП є рослинами та фрагментами рослин роду Коноплі (Cannabis).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», із змінами та доповненнями, рослини роду Коноплі (Cannabis) віднесені до Списку № 3 «Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей». Кількість рослин роду Коноплі (Cannabis) становить 47 (сорок сім) одиниць.

Крім цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, всупереч встановленим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільним відносинам, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, у вересні 2024 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, незаконно придбав рослини коноплі, зірвавши їх на своїй присадибній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 , та заніс до приміщення господарської будівлі (літньої кухні), помістивши зверху на печі, де незаконно їх зберігав для власних потреб, без мети збуту.

В послідуючому, 16.09.2024 працівниками поліції ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, був проведений обшук домогосподарства, а саме господарської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, у приміщенні господарської будівлі, на печі виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №CЕ-19/102-24/18663-НЗПРАП від 26.09.2024 року, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом - Канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 662,05 г, що є великим розміром згідно Таблиці 1.1 «Невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, для власних потреб, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 310 КК України, а саме незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах та незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин чи конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Між прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000075, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та підозрюваним у цьому кримінальному ОСОБА_4 , у присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 29.10.2024 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно і в повному обсязі визнав свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також сторонами угоди визначено, що враховуючи повне визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та тяжкість вчинених підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, істотні для даного кримінального провадження обставини, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень - визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, надання правдивих показань, які сприяли встановленню істини по справі, сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 310 КК України, покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Також, сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, та визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визначення тривалості іспитового строку та покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, є прерогативою суду, сторони усвідомлюють наслідки застосування ст. ст. 75, 76 КК України та дають згоду на їх застосування.

Сторони угоди також визначили стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів під час проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів в сумі 6815,52 гривень, довідка про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/102-24/18679-НЗПРАП від 19.09.2024 та в сумі 4775,40 гривень, довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/102-24/18663-НЗПРАП від 26.09.2024.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: рослини роду Коноплі в кількості 47 шт, канабіс масою 662,05 гр та насіння Коноплі масою 42,98 гр що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що по вул. В. Нестерчука, 64, в м. Калинівка Вінницької області знищити, скасувавши арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалами Калинівського районного суду Вінницької області від 17.09.2024 та 18.09.2024.

В угоді також зазначено, що ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.

Підставами оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими.

б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 роз`яснено та є зрозумілим його право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованих кримінальних правопорушень, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів мені роз`яснено і є зрозумілим.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. ст. 310 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала думку підзахисного, який просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із положеннями ст. 12 КК України, є не тяжким злочином та кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження у судовому засіданні переконався, що укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно із ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує узгоджену сторонами міру покарання.

Зазначена норма кореспондує з ч. 5 ст. 65 КК України, відповідно до якої у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами.

Санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно із ч. 1 ст. 310 КК України незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин чи конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин - караються штрафом від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

В угоді про визнання винуватості сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у межах, передбачених санкціями вказаних статей, а саме: за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. За правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Окрім того, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Згідно із обвинувальним актом та угодою обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

На переконання суду, домовленості сторін угоди щодо узгодженого покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні вказаного покарання сторонами враховано і дотримано положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно із якими суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд погоджуючись, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчинених діянь та особі винного, враховує наведені в обвинувальному акті та угоді відомості щодо особи обвинуваченого, а також обставини скоєного, зокрема, те, що він згідно із положеннями ст. 89 КК України раніше несудимий, має постійне місце реєстрації та проживання, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та те, що за місцем проживання компрометуючі його матеріали відсутні.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд враховує зміст ч. 2 ст. 75 КК України, в якій зазначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, за ч. 3 ст. 75 КК у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Відповідно до частини четвертої цієї статті така тривалість може становити від одного до трьох років.

Вирішуючи питання про тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого, суд враховує наведені в обвинувальному акті та угоді відомості щодо особи обвинуваченого, характер та тяжкість обвинувачення, а саме той факт, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин та кримінальний проступок в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив дії, які полягали у незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах та незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин чи конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Згідно із обвинувальним актом, долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 та додаткового наданими прокурором в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області 19.09.2024, 25.09.2024 та 01.10.2024 винесено постанови про визнання речовими доказами рослин роду Коноплі в кількості 47 шт, Канабіс, масою 662,05 гр та насіння Коноплі масою 42,98 гр, які вирішено передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів вказаного відділення поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно із долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 та додатково наданими прокурором в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.09.2024 (справа №132/3006/24) накладено арешт на майно, що було вилучене згідно протоколом огляду місця події, складеним 16.09.2024 начальником сектору дізнання ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 , та яке відповідно до постанови начальника сектору дізнання ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 від 17.09.2024, визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, а саме: на рослини зеленого кольору у висушеному стані, зовні схожі на коноплю, а також 47 рослин, схожих на рослини коноплі.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту цього майна.

Згідно із обвинувальним актом відомості щодо заявлення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно із обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості загальний розмір витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні складає 11590,92 гривень, а саме: 6815,52 гривень згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/102-24/18679-НЗПРАП від 19.09.2024 та в сумі 4775,40 гривень згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/102-24/18663-НЗПРАП від 26.09.2024.

Отже, ці судові витрати за проведення експертиз, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475, 468, 469, 472, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 16 вересня 2024 року, укладену 29 жовтня 2024 року між прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами цієї угоди покарання за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

За правилами ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 2, 4 ст. 75, ч.ч. 1, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави (ДСА України, Калинівський район/м. Калинівка, отримувач: ГУК у Вінницькій області м. Калинівка/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0002776, код класифікації бюджету 24060300) процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальному розмірі 11590 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 92 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000075 від 16.09.2024, а саме: рослини роду Коноплі в кількості 47 шт, Канабіс, масою 662,05 гр, та насіння Коноплі, масою 42,98 гр, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. В. Нестерчука, 64, в м. Калинівці Хмільницького району Вінницької області знищити, скасувавши арешт цього майна.

Копію вироку у день проголошення його резолютивної частини вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження, а також не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно із статтею 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор чи потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_9