Справа № 369/1726/25
Провадження №1-кп/369/1498/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року м. Київ

Києво-Святошинського районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Підвисоке Кіровоградської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки селища Карпівка Донецької області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища Немішаєве Київської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

28.01.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України та ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України надійшов до Києво-Святошинського районного суду Київської області та у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання, в якому прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 вважав, що на підставі даного обвинувального акта можна призначити судовий розгляд.

Представник Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України визнаного під час досудового розслідування потерпілою особою ОСОБА_4 такий статус юридичної особи у кримінальному провадженні заперечив, оскільки уповноважена особа з заявами до правоохоронних органів про вчинення злочину, про завдання шкоди або про визнання потерпілим Інституту садівництва Національної академії аграрних наук не зверталась.

Захисник ОСОБА_13 подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки у викладі фактичних обставин та у сформульованому обвинуваченні відсутні дані про те, коли та за яких умов відбулась попередня змова обвинувачених, яким чином між ними були розподілені ролі, які мотиви та мета такої співучасті, через помилковість кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як співвиконавців-пособників, некоректній правовій кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 як пособника за ч. 3 ст. 191 КК України при сформульованому обвинувачення ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, а також безпідставне визнання Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України потерпілим у кримінальному провадженні. На думку захисника ці обставини роблять неможливим судовий розгляд кримінального провадження № 0002381 від 20.11.2024 року.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи колеги, обвинувачені та представник Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_4 також вважали, що обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору.

Проти задоволення клопотання сторони захисту прокурор заперечував, оскільки за змістом ст. 315 КПК України передбачає не формальну невідповідність обвинувального акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, вважав, що у підготовчому судовому засіданні суд вирішує виключно організаційні питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, послався на інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, яким роз`яснено положення ст. 314, 315 КПК України та заначено, що недоліками обвинувального акту, що свідчать про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, є: наявність в ньому положень, що суперечать одне одному, наведення в обвинувальному акті недопустимої натуралізації опису злочину, відсутність підписів слідчого, прокурора, до обвинувального акту не долучено передбачені законом додатки. Крім того вказав, що під час підготовчого судового засідання суд не вправі оцінювати докази, а повинен сприйняти фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та які зазначені в обвинувальному акті та позбавлений процесуальної можливості вказувати ті обставини, які не були встановлені під час досудового розслідування, маючи на увазі відомості, за яких умов та коли відбулась попередня змова, яким чином були розподілені ролі кожного з співучасників. Також прокурор не заперечував помилку в зазначенні правової кваліфікації дій ОСОБА_9 на початку обвинувального акта за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України та наголосив, що це можна вважати технічною помилкою, оскільки формулювання обвинувачення та формула кваліфікації дій ОСОБА_9 вірно відображено в окремому розділі обвинувального акта за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Отже, вислухавши учасників підготовчого судового засідання, суд робить такі висновки.

Так, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених у ч. 3 ст. 314 КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акта визначені ст. 291 КПК України.

Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року дії

-заступника директора Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України як пособництво, тобто сприяння шляхом надання засобів у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб (том 1 а.с. 7-87),

-провідного інженера сектору підготовки наукових кадрів, аспірантури та правової роботи Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України як пособництво, тобто сприяння шляхом надання засобів у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб (том 1 а.с. 88-171),

-головного спеціаліста сектору аналізу Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України як безпосереднє вчинення дій, спрямованих на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб (том 1 а.с. 171-224) та за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей (том 1 а.с. 224-227).

Суд звертає увагу, що слідчим та прокурором сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за відповідними статтями кримінального закону, проте правова кваліфікація дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначена як підозрюваних.

При цьому дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України за кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб з додатковою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27 КК України як пособників у розтраті чужого майна, а дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 191 КК України з додатковою кваліфікацією за ч. 2 ст. 27 КК України як безпосередньо виконавця розтрати чужого майна.

Така кваліфікація дій суперечить принципам розділу VI «Співучасть у кримінальному правопорушенні» загальної частини Кримінального кодексу України в частині кваліфікації дій співучасників та поняття вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до п. 24 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06.12.2019 року «Про судову практику у злочинах проти власності», злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

Дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у форматі пособництва з посиланням на ч. 5 ст. 27 КК України (абзац 4 пункту 24 вказаної постанови).

Тобто, прокурору необхідно визначитися, що він буде доводити в суді і від чого будуть захищатися обвинувачені: чи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою групою осіб вчинили розтрату чужого майна, чи в розтраті майна кожен з них мав свою чітко визначену роль.

Саме ця неконкретність сформульованого обвинувачення та помилковість кваліфікацій дій свідчить про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України.

Тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000409 підлягає поверненню прокурору за його невідповідності п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, цей недолік необхідно виправити, чим забезпечити право обвинувачених, передбачене п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вони обвинувачуються.

Крім того прокурору необхідно сформулювати обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 не як підозрюваним.

Інші доводи сторони захисту, як то вказівка на початку обвинувального акта про те, що цей документ стосується в тому числі ОСОБА_9 , яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України при сформульованому обвинуваченні за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, безпідставність залучення до кримінального провадження в якості потерпілого Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України, відсутність у пред`явленому обвинуваченні даних про те, коли та за яких умов відбулась попередня змова обвинувачених, яким чином між ними були розподілені ролі, мотиви та мета такої співучасті є тими обставинами, які підлягають доказуванню під час судового провадження.

За таких обставин, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

постановив:

У призначенні судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, складеного та затвердженого 27.01.2025 року відповідно старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України капітаном поліції ОСОБА_15 та прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002381 від 20.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, складеного та затвердженого 27.01.2025 року відповідно старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України капітаном поліції ОСОБА_15 та прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , повернути прокурору як такий, що не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Ухвала можу бути оскаржена до Київської апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_16