Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми "Eлектронний суд" кримінальне провадження № 0002062 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09.12.2024 ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Процесуальні витрати суд відніс на рахунок держави.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції змінити і стягнути з ОСОБА_8 витрати, пов`язані із залученням експертів.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на практику Верховного Суду, в тому числі постанову від 29.09.2021 у справі № 324/1560/20, і зазначає, що оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито з нереабілітуючих підстав, застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз. А тому вважає, що суд першої інстанції, який відніс процесуальні витрати на рахунок держави, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; доводи захисника, який просив з урахуванням майнового стану обвинуваченого стягнути з нього половину суми процесуальних витрат; доводи законного представника і обвинуваченого, які не заперечували проти стягнення з останнього процесуальних витрат; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_8 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, за наступних обставин.

4 червня 2023 року близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_8 , керуючи технічно справним мотоциклом "Bосход 2" д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Покровській в с. Мигалки Бучанського району Київської області, порушив вимоги п.п.2.3 "б", "д", 16.12Правил дорожнього руху. Вказані порушення виразились у тому, що ОСОБА_8 не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, на перехресті рівнозначних доріг з вул. Героїв України не дав дорогу автомобілю "Dacia Duster"д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , що наближався праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла "Bосход 2" ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритих уламкових переломів середньої третини правої великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням уламків.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_10 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Встановивши, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою і відшкодував їй завдані збитки, суд задовольнив клопотання.

Такі висновки суду першої інстанції прокурором не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Разом з тим, ухвалюючи рішення щодо процесуальних витрат, суд послався положення ст.ст.124, 126 КПК України, висновки про застосування норм права у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17, і вказав в ухвалі, що стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких обставин: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду); факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати); залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту. Враховуючи те, що закриття кримінального провадження не може свідчити про винуватість особи у вчиненні злочину, оскільки це суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини, закріплених у ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, що ініціатором проведення судових експертиз у кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, за висновком суду, судові втрати за проведення експертиз необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

З таким висновком колегія суддів не погоджується і вважає, що доводи в апеляційній скарзі прокурора заслуговують на увагу.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються цим експертним установам із Державного бюджету України, що передбачено ч.2 ст.122 КПК України, ст.15 Закону України "Про судову експертизу".

Згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обов`язковими умовами застосування положень ст.46 КК України є, серед іншого, вчинення особою необережного нетяжкого злочину вперше, примирення з потерпілим та відшкодування завданих цим злочином збитків або усунення заподіяної шкоди. Вказана норма дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є проявом гуманізму з боку держави до осіб, які вперше вчинили певні кримінальні проступки або необережні нетяжкі злочини, наслідком чого є те, що особа не несе покарання і вважається такою, що судимості не має.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито з нереабілітуючої підстави, що свідчить про те, що стосовно обвинуваченого зібрано достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, які проводили дві судові інженерно-технічні та судову комплексну фототехнічну та інженерно-транспортну експертизи, несла держава.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з ч. 1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Отже, КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експерта, виключно обвинувальним вироком, що узгоджується з висновком про застосування норми права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 підтримав ініційоване потерпілою завершення кримінального провадження у зазначеній формі, відшкодував потерпілій завдані збитки і відмовився від реалізації прав на доведення своєї невинуватості, всі процесуальні витрати, понесені державою, які пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинен відшкодувати саме він, незважаючи на застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, від 07.10.2021, у справі № 584/800/20, від 01.02.2024 у справі № 930/497/23.

Колегія суддів вважає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, згідно зі ст.ст.409, 412 КПК України є підставою для зміни вироку, і стягує процесуальні витрати з ОСОБА_8 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року, якою ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито, змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз відповідно до висновків № СЕ-19/111-23/28657-ІТ від 14.06.2023, № СЕ-19/111-23/28667-ІТ від 09.06.2023, № 20166/23-52/20167/23-35 від 16.08.2024 на загальну суму 35 071 /тридцять п`ять тисяч сімдесят одна/ гривня 20 /двадцять/ копійок.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3