н/п 1-кп/953/1235/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001742 від 08.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Соснове Березнівського району Рівненської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

1) 14.12.2015 Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 24.11.2017 Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 17.09.2018 Березнівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

4) 18.03.2019 Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

5) 09.09.2024 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

08 листопада 2024 року близько 10 години 50 хвилин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді навідника 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у магазині «Водафон», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 67/69, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні насліди і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A15» блакитного кольору, об`ємом пам`яті 8 Gb/256Gb, IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , вартість якого становить 8099 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій стороні ТОВ «ВФ РИТЕЙЛ» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого ТОВ «ВФ РИТЕЙЛ» ОСОБА_6 , який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов визнав у повному обсязі.

Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, офіційно працевлаштований, військовослужбовець, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує її та бажає залагодити провину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Суд встановив, що вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу та який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, у зв`язку з призначенням ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, за яким ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, слід виконувати самостійно.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Враховуючи, що судом призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку тобто з 30 грудня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 листопада 2024 року по 29 грудня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 30 грудня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 листопада 2024 року по 29 грудня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Речові докази:

-мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A15» блакитного кольору, об`ємом пам`яті 8 Gb/256Gb, IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 вважати повернутим власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВФ Ритейл»;

-мобільний телефон Meizu, модель М6, чорного кольору повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_3 ;

-флеш-накопичувач ТМ Transcend, білого кольору, об`ємом пам`яті 4 GB зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001742 від 08.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 11473 від 16 грудня 2024 року у розмірі 2650 гривня 48 копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1