Справа № 308/426/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської обл., м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000799, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 листопад 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, ОСОБА_4 підшукав на території Закарпатської області особу призовного віку, яка за грошові кошти погодилась на своє незаконне переправлення через Державний кордон України. Ним виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 , який за винагороду в сумі 10900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США, погодився на свій незаконний перетин Державного кордону України.

Так, починаючи із 12 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , декілька разів зустрічався та вів розмови із особою ОСОБА_7 , надавав вказівки та повідомляв про їхні дії на території Закарпатської області та оплату його послуг, тобто, останній повинен був передати ОСОБА_4 10900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США за його незаконний перетин кордону.

На виконання задуманого, у невстановлений досудовим розслідування точний час та місці, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_3 , отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_4 , в якому останній запропонував допомогти йому організувати та здійснити доставку особи призовного віку до лісистої місцевості, з метою незаконного переправлення такої через Державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду, на що ОСОБА_8 погодився.

В злочинні плани ОСОБА_8 входило, разом із ОСОБА_4 , на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 », який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , отримати від особи призовного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, грошові кошти в сумі 10900 доларів США, та в подальшому, за допомогою зазначеного автомобіля перевезти ОСОБА_7 в безпосередню близькість до державного кордону України для незаконного перетину Державного кордону України останнім.

Домовившись про спільні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою наживи, тобто з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , 09.01.2025, зателефонував ОСОБА_8 , у користуванні якого є автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 » та повідомив, що потрібно зустрітись із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які були залучені до конфіденційного співробітництва та обговорити деталі організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через Державний кордон України. Зустріч відбулась о 10 годині 40 хвилин неподалік місця проживання останнього, в ході якої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_9 що незаконне переправлення ОСОБА_7 через Державний кордон України можливе лише за попередньої повної передоплати грошових коштів в сумі 10900 доларів США, і тільки тоді ними буде здійснено незаконне переправлення ОСОБА_7 через Державний кордон України на території Ужгородського району.

В подальшому, діючи, за попередньою змовою групою осіб, з метою наживи, тобто з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , 09.01.2025, зателефонував ОСОБА_8 , у користуванні якого є автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 » та повідомив, що потрібно поїхати до ОСОБА_7 і забрати від нього грошові кошти в сумі 10900 доларів США.

Так, 09.01.2025, близько 13:00 години, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 на автомобілі марки Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 » під`їхали до ОСОБА_7 , який вже чекав на них біля аптеки, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Щедра, 50, де ОСОБА_4 , вийшовши із автомобіля, став відразу наказувати ОСОБА_7 , щоб останній негайно передав йому гроші, за його незаконне переправлення через Державний кордон України.

У свою чергу, ОСОБА_7 повідомив, що йому потрібно піти до свого будинку і забрати гроші, оскільки він біля себе їх немає. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 стали чекати на ОСОБА_7 в автомобілі, на якому приїхали. Після того, коли ОСОБА_7 повернувся із грошовими коштами, біля 14.00 год., то відразу сів на заднє сидіння автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 », і за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 поклав імітаційні грошові кошти в загальній сумі 10900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США (2 купюри номіналом по «100» доларів із серійними номерами HG96392465A та KB46037685Q, 35 купюр номіналом по «100» доларів із однаковими серійними номерами МВ07247983С та 72 купюри номіналом по «100» доларів кожна із написом «Сувенір») до заднього карману переднього пасажирського сидіння вказаного транспортного засобу. Після передачі імітаційних грошових коштів, ОСОБА_7 покинув автомобіль, та пішов додому.

В подальшому, ОСОБА_4 помітив, що за ними слідкують, наказав ОСОБА_8 їхати з місця їх перебування, і ОСОБА_8 виконуючи маневри на автомобілі марки Volkswagen Tiguan», білого кольору, реєстраційний знак « НОМЕР_1 », розпочав рух вулицями: Щедра, Вишнева, Загорська, Баб`яка, та в подальшому вул. О.Хіри, де ОСОБА_4 разом із імітаційними грошовими коштами, вискочив з автомобіля, та побіг в напрямку вул. Лінтура та заховався між іншими автомобілями, поблизу багатоквартирного будинку № 7 по вул. Лінтура у м. Ужгороді, де і був виявлений працівниками Управління Служби безпеки України в Закарпатській області.

У свою чергу, ОСОБА_8 , з метою переховування від правоохоронних органів, які здійснювали його переслідування, скерував автомобіль до Боздошського парку, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Алея, № 1 (Слов`янська набережна), де його залишив, та почав тікати в глиб парку в напрямку річки Уж, однак в подальшому був затриманий працівниками Управління Служби безпеки України в Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

09 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської обл., м. Ужгород, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово непрацюючий, раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 , ,підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.01.2025; протоколом огляду місця події від 09.01.2025; показами свідка ОСОБА_9 від 21.11.2024; показами свідка ОСОБА_7 від 23.11.2024; додатковими показами свідка ОСОБА_7 від 09.01.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 09.01.2025; показами підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, продовження злочинної діяльності тощо, й неможливістю їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання .

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри подано матеріали досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами проведення обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

очину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 09.01.2025 року до 09 березня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240, 00грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не спілкуватися з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-строк дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування до 09 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1