Справа № 304/3193/24 Провадження № 1-кс/304/155/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000024 від 18 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000024 від 18 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, про накладення арешту на вилучені 18 грудня 2024 року за результатами огляду відкритої ділянки місцевості на території пункту пропуску «Лужанка» (с. Астей) Закарпатської митниці предмети, а саме транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ключів запалювання до вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивує тим, що ТУ БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, підставами внесення відомостей до ЄРДР у якому став рапорт начальника 3 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_5 від 18 грудня 2024 року, з матеріалів якого видно, що 2 відділом 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України отримано інформацію щодо можливого переміщення громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зоні діяльності Закарпатської митниці ДМС мобільних телефонів марки «Apple» з приховуванням від митного контролю в конструктивних порожнинах автомобіля.

Прокурор вказує, що в ході перевірки вказаної інформації встановлено, що 17 грудня 2024 року о 19.30 год на в`їзд в Україну в зоні ПП «Лужанка» по смузі руху «зелений коридор» під керуванням вказаного громадянина, який слідував разом зі своїм сином громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заїхав транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 .

Також вказує, що в результаті проведення поглибленого переогляду у конструктивних порожнинах вказаного транспортного засобу було виявлено сховки, у яких містились мобільні телефони марки «Apple», у кількості 162 одиниці, а саме «Iphone 16 Pro Max», 256 GB 70 штук; «Iphone 15 Pro Max», 256 GB 40 штук; «Iphone 16 Pro», 256 GB 42 штуки; «Iphone 15 Pro», 256 GB 10 штук.

Проведеними заходами було встановлено, що ОСОБА_4 , міг переміщувати вищезазначену техніку торгової марки «Apple» з приховуванням від митного контролю неодноразово, з метою збуту товару у магазині «FiX4U», який знаходиться у м. Київ, вул. Васильківська, 5, ТЦ «Arena City».

3 урахуванням наведених обставин, з метою фіксації обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також збереження майна, яке відповідає ознакам речових доказів, детективами Територіального управління БЕБ у Закарпатській області 18 грудня 2024 року проведено огляди місць події приміщення службового кабінету № 2 будівлі митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці та відкритої ділянки місцевості на території пункту пропуску «Лужанка».

Як конкретизує прокурор, 18 грудня 2024 року в період часу з 15.11 год по 16.40 год в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості на території пункту пропуску «Лужанка» було виявлено транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», чорного кольору, 2008 року випуску, р/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_2 , ключі запалювання від нього та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , які за наслідками огляду було вилучено як майно, що відповідає ознакам речових доказів.

Також зазначає, що в ході огляду ОСОБА_4 повідомив, що вказані мобільні телефони належать йому та придбані ним за кордоном з метою ввезення в Україну та подальшого продажу на території України; під час огляду також виявлено та вилучено мобільний телефон марки «APPLE IPHONE 15 Pro Max», сріблястого кольору з розбитим заднім склом, в чохлі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 із сім карткою мобільного оператора «Київстар», що належить ОСОБА_6 . При цьому загальна кількість виявлених та вилучених у громадянина України ОСОБА_4 мобільних телефонів Apple іPhone становить 162 штуки.

Вказує, що за постановою від 18 грудня 2024 року вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, що визначають питання речових доказів та арешту майна, вказує, що у органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучене майно, які є тимчасово вилученим майном, має значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, може бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час огляду майно.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак попередньо подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та підтримав таке у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання також не з`явилися, однак останній подав клопотання, в якому просив провести судове засідання без їх участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вивчивши матеріали клопотання прокурора, зваживши доводи викладені у його змісті, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 18 грудня 2024 року з 15.11 до 16.40 год; клопотання подане до відділення зв`язку 19 грудня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів клопотання, 18 грудня 2024 року до ТУ БЕБ у Закарпатській області із Закарпатської митниці надійшло повідомлення № 217 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, з якого видно, що 17 грудня 2024 року о 22.49 год через митний пост «Астей» Закарпатської митниці по смузі руху «зелений коридор» на напрямку «в`їзд в Україну» заїхав транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який прямував з Австрії в Україну у приватних справах, та який перевозив у транспортному засобі мобільні телефони у загальній кількості 162 штуки. Після завершення митних формальностей щодо даного транспортного засобу у порядку п. 4 ст. 558 МК України, митним органом отримано інформаційне повідомлення ГУ з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України (вхідний Закарпатської митниці від 17.12.2024 № 58473/8.6/7.7-2) щодо можливого незаконного переміщення товарів, у зв`язку з чим було прийнято рішення про проведення переогляду вказаного транспортного засобу. Переоглядом виявлено приховані від митного контролю товари іноземного виробництва, а саме мобільні телефони торгової марки «Apple Iphone» у загальній кількості 162 штуки, а саме «Iphone 16 Pro Max 256GB», 68 штук, «Iphone 16 Pro Max 512GB», 2 штуки, «Iphone 16 Pro 256GB», 42 штуки, «Iphone 15 Pro Max 256GB», 40 штук, «Iphone 15 Pro 128GB», 10 штук, що знаходились у спеціально виготовлених тайниках, конструктивних порожнинах, а саме запасному колесі та обшивці салону автомобіля.

Також з матеріалів клопотання, зокрема рапорту начальника 3 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_5 від 18 грудня 2024 року реєстр. № 14/4/2-18555 видно, що проведеними заходами встановлено, що громадянин Абдуль ОСОБА_8 міг переміщувати техніку торгової марки «Apple» з приховуванням від митного контролю неодноразово з метою збуту товару у магазині «FiX4U», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Васильківська, 5, ТЦ «Arena City». За результатами проведених заходів співробітниками Закарпатської митниці на підставі інформування ГУ «Д» ДЗНД СБ України від 16.12.2024 № 14/4/2-18452 складено протокол про порушення митних правил від 18.12.2024 № 0812/30500/24 та вилучено мобільні телефони марки «Apple» у кількості 162 одиниці на загальну суму понад 200 000 доларів США (близько 8 500 000 грн) та транспортний засіб, в якому такі переміщувалися.

Вказані обставини також підтверджуються Актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA305200/2024/222409 від 17.12.2024, а також протоколом огляду від 18 грудня 2024 року.

Вісімнадцятого грудня 2024 року органом досудового розслідування відділом детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатські області за даним повідомленням розпочато досудове розслідування з правовою кваліфікацією за частиною 1 ст. 201-3 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024.

Крім цього того ж дня керівником відділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_9 у період часу з 15.11 год по 16.40 год проведено огляд відкритої ділянки місцевості на території пункту пропуску «Лужанка», що розташований на українсько-угорському кордоні поблизу села Астей Закарпатської області, де виявлено транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , який за добровільної згоди та участі власника автомобіля Абдуля ОСОБА_8 було оглянуто; при цьому останній вказав, що мобільні телефони помістив у технічні порожнини багажного відсіку автомобіля, у запасне колесо та підлокітник, а також навів обставини ввезення мобільних телефонів через пункт пропуску. За наслідками огляду транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання було вилучено.

Як видно з матеріалів клопотання постановою керівника відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_9 про визнання речовими доказами від 18 грудня 2024 року вилучене під час огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000024 від 18 грудня 2024 року.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи всі наведені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на вилучене під час огляду майно з метою збереження речових доказів, оскільки таке може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено, що вказане вище майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 18 грудня 2024 року визнано речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки може бути використане як доказ події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження №0000024 від 18 грудня 2024 року.

Аналізом положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлено, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 5 цієї статті у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

У даному кримінальному провадженні слідчим суддею встановлені обставини, які свідчать, що незастосування заборони розпорядження (відчуження) може призвести до відчуження майна. Відтак слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, а тому заборона користування та розпорядження майном виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки це сприятиме досягненню дієвості цього кримінального провадження, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а тому таке підлягає задоволенню у частині, визначеній вище.

Крім того слід зауважити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, за умов що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», зокрема ухвали про арешт майна у кримінальних провадженнях оприлюднюються в електронній формі не раніше дня їх звернення до виконання.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000024 від 18 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 18 грудня 2024 року за результатами огляду відкритої ділянки місцевості на території пункту пропуску «Лужанка», що розташований на українсько-угорському кордоні поблизу села Астей Закарпатської області, майно, а саме транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ключі запалювання до вказаного транспортного засобу та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1