1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3486/24 1-кс/335/129/2025
08 січня 2025 року м. Запоріжжя
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.
Запорізькою обласною прокуратурою за результатами опрацювання даних Google map та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру виявлено факт, який свідчить про можливе самочинне будівництво будівель АЗС та автомийки на земельній ділянці комунальної форми власності на території Запорізького району Запорізької області.
Так, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Сіоіл» є власником будівлі по ремонту машин з автомийкою та будівлі АЗС, загальною площею 29,6 кв.м., (будівля літ. А, навіс літ. Н, водопровід № 1, зливна яма № 2, замощення літ.І), які знаходяться за адресою: Запорізький район, смт Балабине, вул. Миру, 244.
У свою чергу будівля АЗС знаходилась на указаній земельні ділянці з 1993 року (свідоцтво на право власності на автозаправочну станцію від 23.03.1993) та первісним власником якої був ОСОБА_6 . Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації ОСОБА_7 20.05.2019 зареєстровано право власності на будівлі та споруди АЗС (будівлю операторської літ.А, вбиральню літ.Б) за адресою: Запорізький район, смт Балабине, вул. Миру, 244. Підставою для реєстрації став акт приймання-передачі нерухомого майна б/н від 20.05.2019 між ТОВ «Сіоіл» та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 20.05.2019 № 2633, 2634, технічний паспорт б/н від 11.12.2017, виготовлений ПП «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації» та протокол установчих зборів ТОВ «Сіоіл» від 08.05.2019.
Відповідно до п. 3 Договору оренди землі від 13.04.2020, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівлі і споруди (будівля операторської літ.А, вбиральня літ. Б).
Підставою для державної реєстрації земельної ділянки стало рішення Балабинської селищної ради Запорізького району № 35 від 11.03.2020, яким затверджено ТОВ «Сіоіл» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0192 га для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (складські приміщення), розташованої за адресою: Запорізький район, смт Балабине, вул. Миру, 244.
Відповідно до проекту землеустрою, виготовленого ТОВ «Інвара», на земельній ділянці площею 0,0192 га знаходиться об`єкти нерухомого майна, а саме: операторська, літ. А, площею 0,0012 га, вбиральня, літ. Б, площею 0,0001 га.
За інформацією Кушугумської селищної ради Запорізького району № 01-45/549 від 29.02.2024, на вказаній земельній ділянці у 2022 році побудовано новий об`єкт нерухомого майна, а саме будівля по ремонту машин з автомийкою. Право власності на об`єкт нерухомості зареєстровано за ТОВ «Сіоіл» 19.07.2022.
Згідно з п. 3 Договору оренди від 01.06.2023, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівля для ремонту машин з автомийкою, об`єкти інфраструктури, а саме: мережі електропостачання, водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
На лист процесуального прокурора у кримінальному провадженні Міністерством юстиції України проведено камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора ОСОБА_5 якою встановлено, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна будівлі по ремонту машин з автомийкою, розташовану по АДРЕСА_1 , порушено вимоги ст.ст. 3, 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), п.п. 12, 40, 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі Порядок),оскільки проведено державну реєстрацію прав за відсутності відомостей про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, отриманих з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
У зв`язку з наявністю вказаних порушень наказом Міністерства Юстиції України від 05.12.2024 державному реєстратору виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_5 тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 (чотирнадцять) днів.
Також, за результатами проведення камеральної перевірки Міністерством юстиції України встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_7 при проведенні державної реєстрації прав на будівлі та споруди АЗС (будівлю операторської літ.А, вбиральню літ.Б) порушено вимоги статей 3, 10, 18, 23 Закону, пунктів 12, 14 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію прав без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013.
У зв`язку з наявністю вказаних порушень наказом Міністерства Юстиції України від 05.12.2024 державному реєстратору ОСОБА_7 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Указані обставини свідчать про те, що будівлю по ремонту машин з автомийкою фактично збудовано ТОВ «Сіоіл» у 2022 році на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності, після чого з метою отримання земельної ділянки в оренду за позаконкурсною процедурою ТОВ «Сіоіл» звернулось із заявою до Кушугумської селищної ради Запорізького району.
Згідно Договору а саме п. 3 на земельній ділянці розміщені наступні об`єкти нерухомого майна: будівля автомийки, об`єкти інфраструктури: мережі електропостачання, водопостачання, водовідведення.
п. 19 Договору зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (код КВЦПЗ 12.11).
Тобто, сторони договору усвідомлюючи наявність порушень вимог земельного законодавства при будівництві будівлі по ремонту машин з автомийкою (здійснення самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності, яка не була надана у встановленому законом порядку у користування), з метою створення видимості законності своїх дій, уклали новий договір оренди на об`єднану земельну ділянку.
Враховуючи вищевикладене нерухоме майно є речовими доказами, в розумінні ст. 98 КПК України, та як вони є предметами кримінального правопорушення, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
На даний час існує сукупність підстав вважати, що зазначені вище об`єкти нерухомого майна зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення, оскільки є предметом протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів та подальшого уникнення зміни конфігурації вищевказаних земельних ділянок та розміщених об`єктів нерухомості на ній підлягають арешту.
В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначене нерухоме майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та слідчим винесено відповідну постанову про визнання їх речовими доказами.
Таким чином, знаючи про наявність порушень вимог земельного законодавства, ТОВ «Сіоіл» та Кушугумською селищною радою вчинено дії, спрямовані на створення видимості законності дій шляхом об`єднання земельних ділянок та передачу в оренду новоствореної ділянки.
На підставі викладеного, слідчий просить:
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що розгляд клопотання можливий без участі власника майна.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівквій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
Крім того, відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положення ч.4 ст.173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Надаючи оцінку доводам слідчого в частині необхідності встановлення заборони на користування майном, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що вказана заборона буде співмірною завданням кримінального провадження та не призведе до невиправданого та надмірного обтяження права власності для власників такого майна, з огляду на що, слідчий суддя не знаходить підстав для не встановлення заборони на користування арештованим майном.
Підстав сумніватися в не співмірності обмеження права власності, застосованого в такому вигляді, завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Керуючись вимогами ст.ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України,
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1