Справа № 359/2860/25
Провадження № 1-в/359/197/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурор ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією, з використанням дистанційного відеоконференцзв`язку ВКЗ з ДУ «Бориспільська виправна колоні (№119)», клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_6 про переведення з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 24.01.2022 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців,

в с т а н о в и в :

13.04.2025 року начальник державної установи «Бориспільської виправної колонії №119» ОСОБА_7 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.03.2025 року о 12 год. 53 хв. засуджений ОСОБА_5 допустив порушення встановленого порядку виконання і відбування покарання в місцях позбавлення волі, а саме: на законні вимоги начальника відділення СПС №3 ОСОБА_8 в присутності начальника відділення СПС №2 ОСОБА_9 , передбачені ч. 3 ст. 107 КВК України, а саме приступити до прибирання місць благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на березень місяць 2025 року, який погоджений у встановленому порядку, а саме підмести та помити підлогу у коридорі відділення на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконувати дані вимоги в категоричній формі.

Засудженому ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі невиконання даних робіт, до нього можуть бути застосовані заходи дисциплінарного впливу, однак засуджений знову відмовився приступити до робіт в категоричній формі. Після цього засудженому запропоновано надати пояснення, на що засуджений також відмовився, про що складено відповідний акт. Разом з тим, засудженому ОСОБА_5 запропоновано прослідувати до медичної частини установи, але засуджений відмовився від медичного обстеження щодо стану свого здоров`я. Свою відмову виконати вимоги адміністрації установи ОСОБА_5 мотивував в усній формі відсутністю бажання приймати участь у благоустрою установи.

Такими своїми діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ч. 5 ст. 118, п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзац 3, 5, 6 ч. 3 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5.

Враховуючи те, що засуджений під час відбування покарання характеризується негативно, має високу криміногенну зараженість та притаманність ознак послідовно-кримімогенного типу особистості, систематично допускає порушення встановленого режиму відбуття покарання, за що притягувався 23 рази до дисциплінарної відповідальності, та з огляду на неефективність раніше застосованих заходів дисциплінарного впливу, начальник державної установи «Бориспільської виправної колонії №119» просив суд перевести засудженого ОСОБА_5 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу строком на три місяці.

У судовому засіданні представник ДУ «Бориспільської виправної колонії №119» ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити, за обставин та підстав наведених у ньому.

Прокурор не заперечувала проти поміщення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу та просила клопотання задовольнити частково з поміщенням останнього на один місяць до ПКТ. Вважає, що інші заходи впливу, ніж поміщення до ПКТ указаного засудженого, є неефективними.

Засуджений не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання докази, суд дійшов до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Бориспільська ВК № 119», згідно вироку Дарницького районного суду міста Києва від 24.01.2022 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається з поданого клопотання, 06.03.2025 року о 12 год. 53 хв. засуджений ОСОБА_5 допустив порушення встановленого порядку виконання і відбування покарання в місцях позбавлення волі, а саме: на законні вимоги начальника відділення СПС №3 ОСОБА_8 в присутності начальника відділення СПС №2 ОСОБА_9 , передбачені ч. 3 ст. 107 КВК України, а саме приступити до прибирання місць благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергувань на березень місяць 2025 року, який погоджений у встановленому порядку, а саме підмести та помити підлогу у коридорі відділення на якому він проживає, на що засуджений відмовився виконувати дані вимоги в категоричній формі.

Засудженому ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі невиконання даних робіт, до нього можуть бути застосовані заходи дисциплінарного впливу, однак засуджений знову відмовився приступити до робіт в категоричній формі. Після цього засудженому запропоновано надати пояснення, на що засуджений також відмовився, про що складено відповідний акт. Разом з тим, засудженому ОСОБА_5 запропоновано прослідувати до медичної частини установи, але засуджений відмовився від медичного обстеження щодо стану свого здоров`я. Свою відмову виконати вимоги адміністрації установи ОСОБА_5 мотивував в усній формі відсутністю бажання приймати участь у благоустрою установи.

Такими своїми діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ч. 5 ст. 118, п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзац 3, 5, 6 ч. 3 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5.

Згідно із ч. 1 ст. 102 КВК України, режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно ч. 4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

У відповідності до абзаців 2, 3, 5, 6 ч. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом № 2823/5 Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року, засуджені, з-поміж іншого, зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань. При цьому згідно ч. 4 цього розділу засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Також відповідно до пункту 6 розділу ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засуджені, які тримаються у дисциплінарних ізоляторах, карцерах, приміщеннях камерного типу (одиночних камерах), санітарну обробку проходять окремо від інших засуджених. Прибирання камер дисциплінарних ізоляторів, карцерів, приміщень камерного типу та одиночних камерах проводиться засудженими, які в них тримаються, почергово за графіком.

Відповідно до ст. 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Факт порушення встановленого режиму відбуття покарання, вчиненого засудженим ОСОБА_5 , підтверджується матеріалами розслідування, долученими до клопотання, які досліджені в судовому засіданні, а саме: рапортом начальника відділення СПС №3 ОСОБА_10 від 06.03.2025 року (а.с.5); рапортом начальника відділення СПС №2 ОСОБА_11 від 06.03.2025 року (а.с. 6); актом про відмову засудженого ОСОБА_5 від дачі письмових пояснень від 06.03.2025 р. (а.с.7); висновком за фактом невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, засудженим ОСОБА_5 від 13.03.2025 року (а.с. 3-4), з якого вбачається, що було прийнято рішення засудженого ОСОБА_5 розглянути на дисциплінарній комісії установи з метою вирішення питання щодо доцільності притягнення його до дисциплінарної відповідальності; довідкою фельдшера медичної частини від 06.03.2025 року, якою встановлено, що ОСОБА_5 до медичної частини не звертався і звільнення від роботи не мав (а.с.9); характеристикою на засудженого ОСОБА_5 (а.с.10-12); довідкою про стягнення та заохочення ОСОБА_5 (а.с. 13); витягом із протоколу дисциплінарної комісії № 11 від 13.03.2025 року, з якого вбачається, що дисциплінарною комісією прийнято рішення про направлення матеріалів щодо засудженого до суду за порушення встановленого порядку виконання і відбування покарання (а.с.16) та заявою засудженого про відмову від підпису у витязі з протоколу дисциплінарної комісії (а.с.15); відеозаписом, який міститься на CD-R диску, де зафіксовано події, що відбулися 06.03.2025 о 12:53 год., і свідчать про наведені в клопотання начальника установи обставини, що відповідають дійсності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими твердження адміністрації ДУ «Бориспільської виправної колонії (№ 119)» щодо порушення засудженим ОСОБА_5 правил внутрішнього розпорядку, що виявилося у невиконанні останнім встановленої чинним законодавством, вимоги начальника відділення СПС №3 ОСОБА_10 з приводу прибирання коридору місця відбування покарання, де останній відбуває покарання.

Отже, доведено, що засуджений ОСОБА_5 вчинив дисциплінарний проступок, а саме порушив вимоги п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзаци 3, 5, 6 ч. 3 розділу ІІ "Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5.

Відповідно до пп. 8 ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Так, до матеріалів клопотання долучено характерис тику на засудженого ОСОБА_5 , з якої вбачається, що останній, за час відбування покарання в установі характеризується виключно негативно, за допущені порушення установленого порядку виконання і відбування покарання 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 9 разів поміщався в ДІЗО установи.

Допущені порушення були виражені у невиконанні законних вимог представників адміністрації установи, порушенні локалізації, порушенні режиму утримання, розпорядку дня та форми одягу, пошкодження майна установи, зберіганні заборонених предметів, перешкоджання проведення обшуку, нетактовна поведінка. Жодного заохочення не має. До нього застосовувалися різні види стягнень, однак їх застосування було безуспішним, оскільки засуджений своєї поведінки не змінив.

Також засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований через відсутність власного бажання та негативне ставлення до роботи. Засуджений негативно ставиться до навчання та не володіє жодними професійними навичками та негативно ставиться до здобуття таких навичок. Не бере участі у програмах та заходах, маючи до них негативне ставлення. На виховну роботу, що проводиться з ним, реагує незадовільно, не робить для себе правильні висновки. Не реагує належним чином на заходи корекційного характеру.

Засуджений перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до нападу та захоплення заручників. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, поводить себе агресивно та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Спостерігається схильність до систематичного порушення встановленого режиму відбування покарання. Підтримує так звані "злодійські традиції" в місцях позбавлення волі та підбурює на це інших засуджених, що негативно впливає на виховний процес установи вцілому.

Як вбачається з психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній характеризується лише з негативного боку, своєю поведінкою та загальним відношенням демонструє небажання звільнитись з установи, скориставшись передбаченими законодавством пільгами. Не демонструє готовності до самокерованої та соціальної спрямованості.

При розгляді клопотання враховано, що засудженому ОСОБА_5 було запропоновано надати пояснення з приводу порушеного 06.03.2025 режиму відбування покарання, проте від письмових пояснень з приводу порушення ним режиму відбування покарання засуджений відмовився.

Так, наявність зазначеної кількості стягнень, послідовно і періодично застосованих до засудженого протягом усього строку відбування покарання, у поєднанні із проведеними заходами індивідуальної профілактичної роботи, а також поведінка засудженого ОСОБА_5 до вчинення проступку, який характеризується лише негативно, на думку суду вказують на безуспішність застосованих заходів впливу.

Згідно із ч. 6 ст. 135 КВК України, поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Відповідно до витягу із протоколу № 11 від 13.03.2025 р. на засіданні дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими вимог режиму утримання та передачі їх до суду для прийняття рішення стосовно можливого переведення засудженого до приміщення камерного типу, було прийнято рішення клопотати перед Бориспільським міськрайонним судом Київської області про переведення останнього до приміщення камерного типу, враховуючи, що інші заходи дисциплінарного впливу, які раніше були застосовані до засудженого виявились безуспішними.

Беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що 23 рази піддавався дисциплінарним стягненням, при цьому до нього застосовувалися різні види стягнень, однак останній належних висновків для себе не зробив і через незначний час знову допустив порушення встановленого порядку відбування покарань у виді невиконання встановленої законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, ураховуючи тяжкість і характер проступку засудженого, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подане клопотання частково та перевести засудженого ОСОБА_5 із дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, термін якого є співмірним з тяжкістю вчиненого ним порушення та даними про його особу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 369-372, 376, 536-539 КПК України, ст. 107, 118, 132, 134, 135 КВК України, суддя -

у х в а л и в :

Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_12 задовольнити частково.

Перевести ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 24.01.2022 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, - з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії засудженим до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семи днів з моменту отримання копії чи її вручення у встановленому порядку засудженому, а в разі подання апеляційної скарги по завершенню процедури апеляційного перегляду судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали здійснено 17.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1