УХВАЛА

іменем України

Справа № 126/782/25

Провадження № 1-кс/126/310/2025

"14" квітня 2025 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000283 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000283 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий стверджує, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 від 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 08.06.2018 звернулась до Гайсинського районного суду про встановлення юридичного факту перебуванні на утриманні у ОСОБА_5 в період з квітня 1998 по 28.10.2000 рік, а також визнання права власності на земельну ділянку площею 1,47 га, що розташована на території Зятковецької сільської ради Гайсинського району, яка належала ОСОБА_6 .

При цьому, остання для підтвердження свої позовних вимог до позовної заяви додала довідку Зятковецької сільської ради Гайсинського району від 07.06.18 до якої внесено неправдиву інформацію зокрема про те, що остання в період з квітня 1998 року по 28.10.2000 рік перебувала на утриманні ОСОБА_5 .

За результатами розгляду позовної заяви ухвалою Гайсинського районного суду від 10.07.2018 встановлено юридичний факт що ОСОБА_4 перебувала на утриманні у ОСОБА_5 та визнано право власності на земельну ділянку в розмірі 1,47 га, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 20.008.2018 звернулась до державного реєстратора Краснопільської сільської ради Вінницької області ОСОБА_7 з заявою щодо реєстрації земельної ділянки, який 20.08.2018 зареєстрував за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0095.

Після цього, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0095 продала ОСОБА_8 , який і є на даний час її власником.

Таким чином, ОСОБА_4 використовуючи документи до яких внесено неправдиві відомості незаконного заволоділа земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0095.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти в тому числі, які були об`єктом кримінально протиправних дій, а також набуті кримінальним протиправним шляхом.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вказана земельна ділянка є об`єктом дослідження даного кримінального провадження та визнана речовим доказом.

Відповідно до ст.. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права в тому числі на відчуження майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завдання арешту майна серед іншого є запобігання можливості його відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 вказаного статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вважаю, що вказане клопотання необхідно розглянути без участі ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що останній з метою перешкоджання накладення арешту може вживати заходів щодо відчуження.

Старший слідчий, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, дане клопотання підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 132 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого заявник звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 173 ч.1 КПК України також довів :

- необхідність такого арешту, так як існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що майно є доказом вчинення злочину і є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України містить відомості які можуть бути використані як доказ обставин вчинення злочину, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 107, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000283 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0095, площею 1,4700 га, яка належить ОСОБА_8 , із забороною розпорядження та відчуження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1