Справа № 559/4969/24
Провадження № 1-кп/559/105/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000803

від 22.12.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривошино, Томської області, російської федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 21.11.2023 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст. 198, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 21.11.2023 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі та звільнений 19.04.2024 з державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив повторно новий умисний корисливий злочин проти власності.

22 грудня 2024 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 , у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами та продовженнями), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи на зупинці громадського транспорту у м. Дубно, вул. Семидубська, Рівненської області, умисно, шляхом ривка, відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 1 090 гривень, які останній тримав в руках. Після чого, ОСОБА_3 із викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1 090 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

02 квітня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисниці ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання, яке узгодили сторони у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , наданої прокурору, останній надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , вимоги матеріального чи морального характеру, за необхідності, пред`являтиме в порядку цивільного судочинства після постановлення вироку в справі.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.186 КК України.

ОСОБА_3 не одружений, дітей не має, скарг за місцем проживанняне надходило. На диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово судимий до позбавлення волі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, однак, на шлях виправлення ставати не бажає, вчинив новий умисний, тяжкий злочин.

Тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Згідно ухвали слідчої судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_3 з 26.02.2025 перебуває під дією запобіжного заходу у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, а тому для виконання рішення суду у даній справі є необхідність застосувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК україни.

Арешт на майно скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд - УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2025 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , захисницею ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000803 від 22.12.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили застосувати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 26.02.2025, зарахувавши на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з дня взяття під варту з 26.02.2025, з розрахунку день за день.

У строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 зарахувати строк його перебування під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, з 26.12.2024 по 25.02.2025 включно, що відповідає 10 дням позбавлення волі.

Скасуват арешт, накладений на вилучене майно ухвалою слідчої судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.12.2024.

Речові докази у справі: відеозапис із камер спостереження- залишити при матеріалах кримінального провадженя;

-чоловіча курта із маркуванням "DGJJ,- що знаходиться в камері речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області- повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1