Справа №345/3804/24
Провадження № 1-кс/345/59/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000295.

Скаргу мотивує тим, що на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2024 року зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 КК України. 30.09.2024 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, тобто через два місяці після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження. 24.10.2024 року ухвалою слідчого судді вказану постанову скасовано та відновлено досудове розслідування.

21.12.2024 року слідчим знову винесено постанову про закриття кримінального провадження, при цьому спостерігається дублювання підстав закриття, як і в попередній постанові від 30.09.2024 року. Скаржник ОСОБА_3 вважає дану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник вважає, що слідчий підійшов формально та завчасно до встановлених фактів, які він вказав у постанові про закриття. Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 21.12.2024 року, прокурор долучив до матеріалів кримінального провадження ухвалу Калуського міськрайонного суду від 30.01.2023 року, справа №345/6/23, зі змісту якої вбачається, що СВ Калуського РВП ГУНП проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 06.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Згідно рішення суду дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Отже, дане кримінальне провадження було закрито не за відсутністю складу кримінального правопорушення чи існування ухвали суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню, а тільки через те, що строки давності пройшли та слідство не встановило особу.

Заявник вважає, що за таких обставин слідчим не було досліджено всіх обставин даного кримінального провадження, зокрема: не проведено вилучення акту №2 «Про нещасний випадок»; не проведено допит членів комісії, які склали акт №2 «Про нещасний випадок»; не надано статусу потерпілого; не допитано потерпілого; не витребувано всіх матеріалів до акту №2 «Про нещасний випадок»; не проведено почеркознавчих експертиз. В постанові про закриття кримінального провадження немає інформації про проведення будь-якої експертизи щодо встановлення факту чи відсутності факту підробки акту №2 «Про нещасний випадок».

Натомість слідчий упереджено в постанові про закриття кримінального провадження спочатку описує про те, що інше кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 закрите, але при тому слідчий закриває дане кримінальне провадження з інших підстав, а саме через відсутність складу кримінального правопорушення. Також скаржник звертає увагу, що слідчим не було виконано ухвалу слідчого судді від 12.12.2024 року, якою зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання скаржника для вирішення питання надання статусу потерпілого. Слідчий знову закрив кримінальне провадження на підставах, визначених в постанові від 30.09.2024 року, не взявши до уваги ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду, якою була скасована постанова від 30.09.2024 року, не виконав ухвалу слідчого судді від 12.12.2024 року.

При цьому слідчий не описує, які саме дії чи докази спростовують обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 та які саме дії осіб не містять складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 КК України. Таким чином, слідчий передчасно закрив кримінальне провадження.

За таких обставин представник скаржника просить скасувати постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 КК України.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали з вищенаведених підстав. Скаржник додатково наголосив, що його так і не було допитано в якості потерпілого, що мало б ключове значення під час проведення досудового розслідування. Слідчим не витребувано всіх матеріалів до акту про нещасний випадок. Тому рішення по закриття кримінального провадження є незаконним і підлягає скасуванню.

Слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин. Водночас подав заяву, в якій вказав, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, упередженою та такою, що не підлягає до задоволення. Наголосив, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000295 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України встановлено, що в діях службових осіб ВАТ «Будмаш» та членів комісії по факту розслідування нещасного випадку на виробництві відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України. Постанова про закриття кримінального провадження є законною і обґрунтованою. Тому слідчий просить відмовити в задоволені скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Судом встановлено, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України.

21.12.2024 року слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000295 від 25.05.2024 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна бути однозначною і не містити суперечностей.

Водночас текст оскаржуваної постанови від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вищевказаних вимог при закритті кримінального провадження слідчим в повному обсязі не було дотримано.

Так, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що заяви ОСОБА_3 вже були предметом розгляду слідчих органів та з приводу вказаних фактів існують рішення суду про закриття вказаних кримінальних проваджень, які не скасовано.

Суд звертає увагу, що для можливості закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК наявними повинні бути у своїй сукупності такі обов`язкові умови:

1) існування не скасованого рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження, прийнятого на одній із підстав, наведених у п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК (формальний критерій);

2) фактичної відповідності (тотожності) між собою діяння, кримінальне провадження щодо якого було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, та діяння, провадження щодо якого у зв`язку з цим (існуванням нескасованого рішення) суд вирішує закрити на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК (змістовний критерій);

3) здійснення досудового розслідування у первісному кримінальному провадженні, яке було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, на момент його закінчення із дотриманням вимог щодо підслідності (процесуальний критерій).

Суд звертає увагу, що з часу скасування судом постанов про закриття даного кримінального провадження (судові рішення від 26.07.2024 року, 24.10.2024 року), обставини, за яких вказані постанови було скасовано, фактично не змінилися, підстави, за яких дане рішення суду було винесено, продовжують існувати. Так, з моменту скасування ухвалою слідчого судді від 24.10.2024 року постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 року слідчим не було проведено жодної слідчої дії. Фактично слідчим було долучено лише копії матеріалів кримінального провадження №0000475 від 28.02.2013 року, належним чином не перевірено викладені скаржником обставини та не надано їм відповідну оцінку з метою їх спростування чи підтвердження. Слідчим фактично тричі прийнято постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2024 року, 30.09.2024 року та 21.12.2024 року з аналогічних підстав.

Так, мотивуючи закриття кримінального провадження №0000295 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України наявністю ухвал суду про закриття кримінального провадження №0000196 від 06.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та про закриття кримінального провадження №00000475, слідчим знову не встановлено тотожності діянь у кримінальних провадженнях №0000295 та №0000196 і №00000475.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження зроблений слідчим поспішно, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи.

До того ж постанова про закриття кримінального провадження надалі містить суперечності. А саме слідчий, ухвалюючи постанову про закриття кримінального провадження, у мотивувальній частині покликається на п.6 ч.1 ст.284 КПК України, п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, натомість резолютивна частина постанови містить посилання на п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Тобто фактично кримінальне провадження №0000295 закрито саме на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення дізнавача повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Натомість резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відомостей, відносно кого закрите кримінальне провадження №0000295, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер. Закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад кримінального правопорушення відсутній не вказав. Зазначені недоліки постанови стосуються суті рішення та є істотними.

Суд звертає увагу, що, якщо за результатами проведення досудового розслідування буде встановлено відсутність події кримінального правопорушення (відсутність самого факту суспільно небезпечного діяння), п.1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає окрему підставу для закриття кримінального провадження - відсутність події кримінального правопорушення.

Усунути вказані істотні порушення, на думку слідчого судді, можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Таким чином, постанова слідчого від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000295 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є передчасною і підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить з`ясувати обставини про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 272 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 272 КК України повернути до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7