УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000861 від 07.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2024, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу бізнес-центру «Тетріс», що розташований за адресою: місто Вінниця, вулиця Київська, № 16, та маючи на меті вчинити хуліганські дії (хуліганство), тобто грубо порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось би особливою зухвалістю, при цьому маючи при собі предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень (складний ніж), побачив раніше незнайомих йому: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого, зрозумівши, що вказані особи знаходяться неподалік - з протилежної сторони проїзної частини (від підозрюваного) по вулиці Київській, вирішив наздогнати останніх та розпочати реалізацію свого злочинного умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку (вчинення хуліганських дій).

Так, ОСОБА_6 , розпочавши реалізацію свого прямого злочинного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку (маючи на меті вчинити хуліганські дії (хуліганство)), з мотивів вираження своєї явної неповаги до суспільства, тобто очевидної, демонстративної зневаги до встановлених у суспільстві правил поведінки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, з хуліганських мотивів, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, підбіг до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого, спровокувавши бійку, шляхом безпідставного висловлення образ в бік останніх, дістав предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень (складний ніж), та завдав не менше одного удару в область лівої половини грудної клітки ОСОБА_8 , чим порушив права присутніх осіб на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, а крім того, заподіяв тілесні ушкодження потерпілому з хуліганських спонукань.

Внаслідок вищевказаних хуліганський дій ОСОБА_6 грубо порушено громадський порядок, а також створено реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_8 , якого госпіталізовано до Клінічного центру торокальної хірургії «ВОКЛ ім. Пирогова» з діагнозом: колото-різана рана лівої половини грудної клітки.

07.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,- затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

?Протокол прийняття заяви від 07.12.2024;

?Протоколом огляду місця події від 07.12.2024;

?Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.12.2024;

?Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.12.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.12.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.12.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.12.2024;

?Протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 07.12.2024.

Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може почати незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні (з метою зміни їх показів або повної відмови від них).Існує велика вірогідність того, що підозрюваний розуміючи тяжкість покарання що йому загрожує, у разі визнання його винним у інкримінованому йому злочині, почне переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду. Крім того, у зв`язку із ситуацією з незаконним перетином кордону, що склалась в Україні станом на 2024 рік, вказаний ризик є більш ніж реальним. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

СВ ВП № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861, відомості відносно якого 07.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

На час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження № 0000861, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме можливість впливати на потерпілого та свідків, з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи насильницький характер злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , характеризуючі дані підозрюваного, з яких встановлено, що останній раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 було затримано в адміністративному порядку, у зв`язку з його неналежною поведінкою, а саме останній перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, чіплявся до осіб, які перебували в закладі харчування, повідомляв та демонстрував, що при собі має розкладний ніж, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 було складено постанову за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Однак, після залишення райвідділу ОСОБА_6 зухвало, нехтуючи цінностями життя та здоров`я людини, вчинив тяжкий злочин, в умовах воєнного стану та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про антисоціальну поведінку останнього.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також судом враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, є волонтером. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним, доцільним та в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в період дії воєнного стану, в стані алкогольного сп`яніння, з застосуванням насильства, що призвело до отримання потерпілим тілесних пошкоджень середньої тяжкості, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 07.12.2024 по 04.02.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя