В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №0000108 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, Херсонської області, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, за ч. 7 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком па 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час па підставі Указу і (резидента України від 06.1 1.2023 № 734/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, 05.10.2022 року в «Едином государственном реєстре юридических лиц рф» офіційно зареєстроване т. зв. «управление федеральной налоговой службьі по Херсонской области» (юридична адреса: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Олександрівська, буд. 32А, ОГРН: 590, на час внесення відомостей тимчасово виконуючий обов`язки керівника ОСОБА_6 ).

Поряд з цим, формування вказаної окупаційної структури здійснювалося орієнтовно в червні 2022 року з використанням матеріально-технічної бази та приміщення ГУ ДКС України в Херсонській області (код СДР1ІОУ 37959779, м. Херсон, вул. Старообрядницька, 21), після захоплення м. Херсон рф та створення окупаційної адміністрації. Штат наповнювався шляхом набору місцевих жителів та вербування діючих працівників ГУ Д11СУ в Херсонській області, АРК та м. Севастополі.

10.07.2022 року т. зв. «управление федеральной налоговой службьі по Херсонской области» розпочало «офіційну роботу» в адміністративній будівлі ГУ ДПС регіону (код СДР110У 43143201, м. Херсон, проси. Ушакова, 75), де перебуваючи до жовтня 2022 року, початку де окупації м. Херсон.

У точно не встановлений досудовим розслідуванням час - у червні-липні 2022 року, але не пізніше 10.07.2022, громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято на службу у т. зв. «управление федеральной налоговой службьі по Херсонской области» на посаду «инспсктора налоговой службьі Херсонской области». До кола службових обов`язків ОСОБА_7 входило проведення виїзних податкових перевірок, аналізування результатів та застосування фінансових санкцій до порушників.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час - у червні-липні 2022 року, але не пізніше 10.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф па території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «инспектора налоговой службьі Херсонской областе», створеного представниками дсржави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 10.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органів - «управление федеральний налоговой службьі по Херсонской областе».

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Обвинувачена ОСОБА_5 будучи обізнаною, що відносно неї розпочато кримінальне провадження, що їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт відносно неї перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`являлася.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим вона викликалася в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що відносно неї розпочато кримінальне провадження. Обвинувачена мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченій, надавались її захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймала участь у дослідженні доказів, виступала у судових дебатах. Захисник була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор вказав, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченої кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на дванадцять років з конфіскацією усього належного їй майна на користь держави.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 під час судових дебатів просила визнати ОСОБА_5 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та виправдати.

Суд вислухавши прокурора, захисника, дослідивши надані докази, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- витягами з ЄРДР за 19.07.2024 року та за 09.04.2024 року за ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- рапортом ст. оперуповноваженого 2 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Херсонській області від 02.04.2024 року;

- повідомленням прокурора про внесення відомостей до ЄРДР за №0000062 за ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- дорученням на проведення оперативно-розшукових заходів від 17.06.2024 №5816/2339;

- повідомленням про виконання доручення від 26.06.2024 року №71122/8-2454 із якого видно, що ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на ТОТ, у так званій «управление федеральной налоговой служби по Херсонской области»;

- відповіддю ДПС України ГУ ДПС у Херсонській області АРК та м. Севастополі, із якої видно, що ОСОБА_5 перебувала на державній службі в ГУ ДПС на посаді головного державного інспектора відділу координації, звітності та аналізу управління податкового аудиту ГУ ДПС по 20.12.2022 року включно;

- «Списком сотрудников налоговой служби Херсонской области 10.07.2022» ОСОБА_5 подразделение инспектор;

- «Випиской из единого государственного реестра юридических лиц», яка містить відомості про юридичну особу «управление федеральной налоговой служби по херсонской обалсти» від 13.11.2023 року;

- допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що були досліджені у судовому засіданні, у яких вони підтвердили про те, що їм відомо про співпрацю ОСОБА_5 з окупаційною владою та добровільне зайняття нею посади в податковому органі, створеному окупаційною владою;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 24.06.2024 року, за якими свідок ОСОБА_8 впізнала на фотознімку ОСОБА_5 , з якою тривалий час працювала в одному структурному підрозділі податкової;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 24.06.2024 року, за якими свідок ОСОБА_9 впізнала на фотознімку ОСОБА_5 , з якою тривалий час працювала в одному структурному підрозділі податкової;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 24.06.2024 року, за якими свідок ОСОБА_10 впізнала на фотознімку ОСОБА_5 , з якою тривалий час працювала в одному структурному підрозділі;

- особовою карткою державного службовця №87, із якої видно, що ОСОБА_5 20.09.2004 року склала Присягу державного службовця та звільнена з посади державної служби 20.12.2022 року;

- трудовою книжкою ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_5 20.09.2024 року прийнята на держану службу;

- наказом №499-о від 19.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації звітності та аналізу управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі;

- заявою від 21.12.2020 року, згідно якої ОСОБА_5 просить призначити її на посаду;

- витягом із наказу №5-о від 21.12.2020 року, із якого видно, що ОСОБА_5 з 22.12.2020 року призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації звітності та аналізу управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування в порядку переведення;

- витягом з наказу №382-о від 27.10.2021 року, із якого видно, що ОСОБА_5 перейменовано назву посади;

- результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік, із якого видно, що оцінені результати роботи державного службовця ОСОБА_5 ;

- заявами ОСОБА_5 від 17.12.2022 року, в яких вона просить звільнити її з займаної посади з тих підстав, що її не задовольняє заробітна плата і вона шукає нову роботу, повідомляє, що територіально знаходиться у АДРЕСА_2 ;

- згідно наказу №108-о/вс від 19.12.2022 року ОСОБА_5 звільнено з посади та припинено її державну службу;

- згідно відповіді Управління ДМС України в Херсонській області станом на 10.07.2024 року ОСОБА_5 з питанням припинення громадянства України не зверталась;

- згідно форми №1 ОСОБА_5 отримала паспорт громадянина України НОМЕР_2 06.10.2004 року;

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 є громадянкою України.

Вищенаведені досліджені докази отримані у передбаченому КПК України порядку і визнані судом належними і допустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Таким чином судом достовірно встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні-липні 2022 року, але не пізніше 10.07.2022 року, поступила на службу у т. зв. «управление федеральной налоговой служби по Херсонской области» на посаду «инспсктора налоговой службьі Херсонской области». Тобто, вона, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих, корисливих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф па території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «инспектора налоговой служби Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 10.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органів - «управление федеральний налоговой служби по Херсонской областе».

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, одружена, негативно характеризується по місцю роботи, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 7 ст.111-1 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111-1 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 12 (десять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1