Справа №630/141/25 Провадження № 1-кп/630/20/25
В И Р О К

Іменем України

29 січня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000013 від 10.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківського району, Харківської області, громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, не працюючого, без місця реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 31.07.2014 Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 28.01.2016 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі 4 роки та 4 місяці;

3) 13.04.2021 Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, звільнений за відбуттям строку покарання 27.05.2024;

4) 29.10.2024 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 162 до покарання у вигляді 1 року обмеження волі;

5) останній раз 30.12.2024 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 162, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років обмеження волі;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

УСТАНОВИВ:

09.01.2025 року ОСОБА_2 приблизно о 17:00 годині (більш точного часу вчинення кримінального проступку під час дізнання не встановлено), перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , яким з дозволу власниці з 2018 року користується потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до домоволодіння, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку потрапив на територію вказаного домоволодіння, де побачив особу яка мешкала у вказаному домоволодінні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пройшла до господарчої будівлі для годування худоби та залишила незамкненими двері до будинку, після чого незаконно проник у вказаний будинок, яким з законних підстав користується потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його цивільна дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де був виявлений останньою.

ОСОБА_2 , усвідомлюючи відсутність перерахованих законних підстав, що дозволяли б йому проникнути до приміщення будинку яким з законних підстав користується ОСОБА_3 , безпідставно, самовільно, за відсутності дозволу користувача приміщення, шляхом вільного доступу, 09.01.2025 приблизно о 17:00 год. проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив передбачене Конституцією України, міжнародно-правовими актами, діючим законодавством право на недоторканість житла ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_2 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпілий ОСОБА_3 надав заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини та злочини проти власності, не працює, за місцем мешкання характеризується нейтрально та зазначено, що він зловживає алкогольними напоями та порушує громадський порядок, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні, він не є військовослужбовцем.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання відповідно до ст.ст. 61, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючу обставину, відсутність обставин які його обтяжують, щире каяття, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше п`ять разів судимий, у тому числі за викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до чужого житла чи іншого володіння, а також за проникнення до чужого житла чи іншого володіння; вчинив новий кримінальний проступок за ч. 1 ст. 162 КК України менш ніж через місяць після винесення вироку Люботинським міським судом Харківської області від 30.12.2024 р. за ч. 1 ст. 162, ст. 71 КК України, що може свідчити про його стійку злочинну спрямованість, а також те, що ОСОБА_7 не працює, за своєю характеристикою зловживає алкогольними напоями та порушує громадський порядок.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на два роки.

Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним у майбутньому нових подібних кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що вирок Люботинського міського суду Харківської області від 30.12.2024 стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України (із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України) на даний час не набрав законної сили, суд враховує правову позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладену у постанові від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 (провадження 51-8867кмо18), згідно до якої, визначення законодавцем більш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, ніж за сукупністю злочинів, обумовлено саме фактом вчинення нового злочину (нових злочинів) після постановлення попереднього вироку, тобто після того, як цю особу вже було засуджено за інший злочин (інші злочини), але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки продовжила злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком. Таким чином, суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили.

Тому, враховуючи щовироком Люботинського міського суду Харківської області від 30.12.2024 ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України (із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України) до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк два роки, суд, призначаючи остаточне покарання, застосовує правила, передбачені статтями 71 КК України, та шляхом часткового складання, до призначеного покарання за вказаним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк шість місяців.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 30 грудня 2024 р. за ч. 1 ст. 162 КК України, враховуючи правила складання покарань, призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та шість місяців.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік в установі відбування покарання - виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1