ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/949/23 Номер провадження 11-кп/814/713/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2023 року за №0000237, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 із доповненнями та його захисника ОСОБА_7 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 11 травня 2023 року.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо арештів майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 08 травня 2023 року в період часу з 19 до 23 години в приміщенні літньої кухні житлового господарства по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 умисно завдав йому численні удари долонями рук і ногами в голову, тулуб і верхню кінцівку, в результаті чого заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тупої черепно-мозкової травми - гематоми обох повік лівого ока з переходом на чоло, надбрівну та скроневу ділянки, гематоми обох повік правого ока з переходом на бокову поверхню носа, надбрівну, скроневу та виличну ділянки, гематоми правої вушної раковини, гематоми лівої вушної раковини й лівої завушної ділянки з переходом на тім?яну ділянку, гемато лівої щоки з переходом на виличну ділянку, крововиливів у м?які тканини голови, двобічних субдуральних гематом, крововиливів під м?яку мозкову оболонку по конвекситальних, базальних поверхнях правої та лівої гемісфер головного мозку, обох півкуль мозочка, що спричинили смерть ОСОБА_9 .

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 із доповненнями та його захисник ОСОБА_7 просять скасувати вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку відсутністю доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Такі вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення; 08 травня 2023 року у вечірній час доби обвинувачений наносив ОСОБА_9 декілька ударів долонею рук у ділянку губ і ногою в тулуб, але від таких ударів настання тяжких наслідків неможливе; ОСОБА_9 міг отримати тяжкі тілесні ушкодження до приходу обвинуваченого в належному ОСОБА_10 домогосподарстві та під час перебування в ньому від інших осіб, також експертом не досліджувалась можливість настання смерті ОСОБА_9 від хронічних субдуральних гематом. Водночас посилається на те, що місцевим судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Обвинувачений наведені вище вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: стороною обвинувачення не надано доказів його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, пред`явлене йому обвинувачення не знайшло свого підтвердження і грунтується на припущеннях; надані експертом ОСОБА_11 висновки є сумнівними та неправдивими. Також зазначає про те, що в ході судового розгляду безпідставно не було допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які могли повідомити те, що вони ще до події інкримінованого йому кримінального правопорушення - 06 травня 2022 року, бачили ОСОБА_9 на зупинці з ознаками тілесних ушкоджень на обличчі в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги й апеляційної скарги з доповненнями, заперечення прокурора проти доводів апелянтів, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апелянтів та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга й апеляційна скарга з доповненнями не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатнімотиви та підстави його ухвалення.

Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину позбавлені підстав.

За ч.2 ст.121 КК України кримінальна відповідальність настає за нанесення особі умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило її смерть. Із об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечним протиправним діянням та суспільно небезпечними наслідками, що настали для особи у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. Тяжкі тілесні ушкодження і смерть особи перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна ж сторона характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті особи (похідні наслідки). При цьому, винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Частина 2 ст.121 КК України підлягає застосовуванню і в тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не настав відразу чи не був усунений лікарським втручанням, хоча й міг бути ним усунений (постанови Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №766/12874/17, 12 липня 2018 року у справі №206/6936/15-к).

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - заподіяння ОСОБА_9 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_9 , є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 08 травня 2023 року ввечері в приміщенні літньої кухні домоволодіння за місцем його проживання по АДРЕСА_1 він, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вживали горілку. Між ОСОБА_9 та обвинуваченим виникла сварка з нецензурною лайкою, в ході якої ОСОБА_8 заподіяв удари ОСОБА_9 , який лежав на ковдрі на підлозі (оскільки не було іншого місця, щоб лягти). Він ( ОСОБА_10 ) почав словесно заспокоювати ОСОБА_8 , щоб останній припинив бійку, але обвинувачений наніс ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в ділянки голови й тулуба. ОСОБА_9 не завдавав удари ОСОБА_8 . До бійки з обвинуваченим у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не було та інші особи, окрім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не били. ОСОБА_9 залишився в нього ( ОСОБА_10 ) ночувати, пролежав цілий день 09 травня 2025 року в нього в кухні на підлозі, замотаний у ковдру, горілку не вживав. Через певний час він ( ОСОБА_10 ) виявив занепокоєння щодо стану здоров`я ОСОБА_9 10 травня 2023 року прийшов ОСОБА_8 , якому він ( ОСОБА_10 ) сказав подивитись, що останній вчинив із ОСОБА_9 та попросив його викликати екстрену медичну допомогу. Після того як до нього прийшов ОСОБА_16 він же ( ОСОБА_16 ) й викликав екстрену медичну допомогу.

12 травня 2023 року свідок ОСОБА_10 у ході проведеного з ним слідчого експерименту на місці злочину (на території домоволодіння по АДРЕСА_1 ) відтворив наведені вище обставини (спосіб, механізм і локалізацію) нанесення ОСОБА_8 у приміщенні літньої кухні в ході конфлікту численних ударів руками та ногами в голову й тулуб ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, що підтверджується протоколом названої слідчої дії з додатком (т.1 а.п.260-265).

За змістом висновку додаткової судово-медичної експертизи №106 від 09 червня 2023 року встановлено спроможність відтворених свідком ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту обставин об`єктивним судово-медичним даним щодо способу нанесення, локалізації, характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 (т.1 а.п.266-267).

Аналізуючи цей висновок експертизи в частині невідповідності відтворених свідком ОСОБА_10 точної кількості травматичних дій, колегія суддів ураховує те, що він демонстрував орієнтовну кількість завданих обвинуваченим ударів ОСОБА_9 і на момент вчинення ОСОБА_8 злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, що також мало вплив на сприйняття ним точної кількості спричинених обвинуваченим травмуючих впливів ОСОБА_9 (т.1 а.п.266-267).

Окрім того, відповідно до змісту показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , висновку судово-медичної експертизи №36 від 11 червня 2023 року будь-хто інший ОСОБА_9 удари не завдавав та останній аж до моменту його госпіталізації перебував у домоволодінні ОСОБА_10 .

Тому, з огляду на викладене вище, висновок експерта в зазначеній вище частині жодним чином не ставить під сумнів дійсність підтверджених і відтворених свідком ОСОБА_10 обставин нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так, свідок ОСОБА_15 (проживав у ОСОБА_10 із кінця листопада 2022 року по травень 2023 року) підтвердив показання свідка ОСОБА_10 у тому, що 08 травня 2023 року в післяобідній час у приміщенні літньої кухні він ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , який приєднався до них увечері, вживали горілку. У подальшому під час сну він прокидався від шуму сварки. 09 травня 2023 року на протязі дня та 10 травня 2023 року вранці ОСОБА_9 лежав на підлозі, замотаний у ковдру. Напередодні цього 07 травня 2023 року він ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_10 та ОСОБА_9 теж вживали горілку на подвір`ї, ОСОБА_9 вільно пересувався по території домоволодіння і до вечірнього часу 08 травня 2023 року сварок не було.

12 травня 2023 року свідок ОСОБА_15 на місці злочину (у домоволодінні по АДРЕСА_1 ) у ході здійсненого за його участю слідчого експерименту продемонстрував місце, де 08 травня 2023 року до моменту, коли він пішов спати, лежав ОСОБА_9 без тілесних ушкоджень у ході вживання ними алкоголю (т.1 а.п.268-273).

Наведені вище показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 10 травня 2023 року приблизно о 14-15 годині у дворі домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 на землі лежав ОСОБА_9 із тілесними ушкодження на голові та він ( ОСОБА_16 ) викликав екстрену медичну допомогу й поліцію.

Свідок ОСОБА_17 (мати співмешканки ОСОБА_8 ) також у своїх показаннях підтвердила перебування обвинуваченого 08 травня 2023 року у вечірній і нічний час доби у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_10 і те, що там у приміщенні літньої кухні на підлозі лежав ОСОБА_9 (коли вона заходила, щоб забрати ОСОБА_8 ).

При цьому, за змістом протоколу огляду місця події від 10 травня 2023 року з додатком у ході вказаної слідчої дії в приміщенні літньої кухні домогосподарства по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , біля тумби було виявлено сліди витирання підлоги (т.1 а.п.193-211).

У відділення ж екстреної медичної допомоги ОСОБА_9 було доставлено бригадою екстреної медичної допомоги та госпіталізовано його ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 годині 30 хвилин. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_9 помер, що підтверджується даними повідомленням КНП «Гадяцька міська центральна лікарня» Гадяцької міської ради від 11 травня 2023 року (т.1 а.с.216).

При цьому, у висновку судово-медичної експертизи №36 від 11 червня 2023 року встановлено факт заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень 5 груп, а саме:

1) тупої черепно-мозкової травми у вигляді: гематоми обох повік лівого ока з переходом на чоло, надбрівну та скроневу ділянки, гематом обох повік правого ока з переходом на бокову поверхню носа, надбрівну, скроневу й виличну ділянки, гематом правої та лівої вушних раковин, лівої завушної ділянки з переходом на тім?яну ділянку, лівої щоки з переходом на виличну ділянку, крововиливів у м?які тканини голови, двобічних субдуральних гематом, крововиливів під м?яку мозкову оболонку по конвекситальних і базальних поверхнях правої та лівої гемісфер головного мозку, обох півкуль мозочка, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів і спричинили смерть ОСОБА_9 через проміжок часу. Між цими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 наявний прямий причинний зв?язок;

2) гематоми правої щоки в проекції кута та тіла нижньої щелепи, гематоми лівої щоки в проекції кута нижньої щелепи, гематоми червоної кайми нижньої губи справа, гематоми правої переднє-бокової поверхні шиї на 4 см донизу від проекції тіла нижньої щелепи, гематоми правої бокової поверхні шиї на 2 см донизу від проекції кута нижньої щелепи, гемагоми лівої переднє-бокової поверхні шиї на 2, 1 см доверху від проекції ключиці, гематоми підборіддя зліва, гематоми заднє-бокової поверхні тулуба зліва від рівня проекції нижнього краю лопатки до рівня проекції гребеня здухвинної кістки між задньою пахвовою та лопатковою лініями, гематоми задньої поверхні тулуба справа в проекції лопатки, гематоми верхніх квадрантів лівої сідниці, крововиливів у м?які тканини шиї та заднє-бокової поверхні тулуба зліва від нижнього краю лопатки до гребеня здухвинної кістки між задньою пахвовою і лопатковою лініями, крововиливів у м?які тканини задньої поверхні тулуба справа в проекції тіла лопатки, крововиливів у м?які тканини в ділянці верхніх квадрантів лівої сідниці, які утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів;

3) саден заднє-бокової поверхні тулуба зліва від рівня проекції нижнього краю лопатки до рівня проекції гребеня здухвинної кістки між задньою пахвовою та лопатковою лініями, саден задньої поверхні тулуба зліва на рівні проекції четвертого-восьмого ребер між лопатковою та біляхребтовою лініями, куприка й розгинальної поверхні лівого ліктьового суглобу, що також утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів;

4) переломів четвертого-восьмого ребер зліва між середньоключичною та передньою пахвинною лініями з крововиливами в місцях переломів, які утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів);

5) консолідованих переломів сьомого - дев`ятого ребер справа по лопатковій лінії.

Також зазначеним вище висновком експертизи підтверджено те, що ?виключається можливість утворення комплексу виявлених тілесних ушкоджень першої, другої, третьої та четвертої груп унаслідок самостійного неодноразового падіння ОСОБА_9 із висоти власного зросту з прискоренням чи без такого на тверду поверхню та виступаючі тверді предмети на твердій поверхні.

Причиною смерті ОСОБА_9 є тупа черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки головного мозку, мозочку, набряком головного мозку, та настала 11 травня 2023 року о 02 годині 40 хвилин.

Після отримання тілесних ушкоджень першої групи ОСОБА_9 не міг певний проміжок часу здійснювати будь-які активні дії (самостійно пересуватися тощо), оскільки для такого роду травми характерна втрата свідомості (з урахуванням підтверджених експертом у суді першої інстанції обставин щодо допущеної описки).

Будь-яких тілесних ушкоджень, які могли утворитися внаслідок захисту руками від ударів, у ОСОБА_9 не виявлено (т.1 а.п.219-238).

Експерт ОСОБА_11 у судовому засіданні місцевого суду також підтвердив те, що після отримання тілесних ушкоджень першої групи потерпілий ОСОБА_9 не міг певний проміжок часу здійснювати будь-які активні дії (самостійно пересуватися тощо), так як для такої травми характерна втрата свідомості.

Таким чином, наведені вище показання свідків є логічними, послідовними та підтверджуються доказами за результатами проведення слідчих дій і висновків експертиз, через це об`єктивних підстав не довіряти вказаним доказам немає та місцевий суд обґрунтовано поклав їх до доказової бази при ухваленні вироку.

Із викладеної ж вище сукупності доказів установлено те, що до моменту вчинення злочину ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не мав. У ході конфлікту ОСОБА_8 наніс йому численну кількість ударів у різні частини тіла, зокрема, голову, внаслідок чого ОСОБА_9 було спричинено комплекс тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, внаслідок однієї події. У проміжок часу з 07 травня 2023 року й включно до госпіталізації ОСОБА_9 йому, окрім ОСОБА_8 , інші особи тілесних ушкоджень не завдавали, увесь цей час він перебував на території домолодіння ОСОБА_10 (лежав на підлозі, вкритий ковдрою). Більше того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №36 від 11 червня 2023 року та показань експерта після отримання тілесних ушкоджень першої групи (тупої черепно-мозкової травми з крововиливами й набряком головного мозку), які й були причиною смерті ОСОБА_9 , останній не міг певний проміжок часу здійснювати будь-які активні дії (самостійно пересуватися тощо), оскільки для такого роду травми характерна втрата свідомості. Також згідно з цим висновком експертизи виключається можливість утворення комплексу виявлених у ОСОБА_9 тілесних унаслідок самостійного неодноразового падіння ОСОБА_9 із висоти власного зросту на тверду поверхню та виступаючі тверді предмети на твердій поверхні.

Тому наведені вище обставини виключають можливість отримання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень в інший спосіб, аніж унаслідок його побиття обвинуваченим, і підтверджують те, що в результаті нанесених ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 настала смерть останнього, що спростовує доводи сторони захисту про протилежне.

Окрім того, за змістом протоколу слідчого експерименту від 11 травня 2023 року з додатком ОСОБА_8 у ході названої слідчої дії продемонстрував, у тому числі на манекені, обставини заподіяння ним ОСОБА_9 численних ударів руками та ногами в ділянку голову й тулуба, від чого ОСОБА_9 почав хрипіти та на його обличчі з`явилась кров і синці (т.1 а.п.242-246).

За змістом висновку додаткової судово-медичної експертизи №105 від 09 червня 2023 року ті обставини, які були відтворені ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним щодо способу нанесення, локалізації, характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , але не відповідають кількості травматичних дій (т.1 а.п.247-248).

Окрім того, в судовому засіданні місцевого суду сам ОСОБА_8 , хоча й не визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, разом з тим, підтвердив те, що він 08 травня 2023 року у вечірній час доби в приміщенні літньої кухні житлового господарства по АДРЕСА_1 вживав алкоголь разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , наносив декілька ударів у ділянки голови й тулуба ОСОБА_9 .

Проте показання обвинуваченого в частині того, що він наносив лише удари долонею, ногою штовхав ОСОБА_9 та від таких дій не могла настати смерть ОСОБА_9 , після цих ударів останній не мав видимих тілесних ушкоджень, підлягають критичній оцінці та є способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого йому обвинувачення, оскільки такі показання, які до того ж, за своїм змістом навіть не узгоджуються з даними проведеного з ним же слідчого експерименту, повністю спростовуються наведеними вище взаємоузгодженими й підтверджуючими зміст один одного доказами в їх сукупності (показаннями свідків, доказами за результатами проведення слідчих дій, висновками експертиз), якими поза розумним сумнівом підтверджено заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що спричинили смерть останнього.

Ураховуючи встановлені вище обставини, в діях ОСОБА_8 наявні всі елементи об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Отже, на переконання колегії суддів, установивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, надавши доказам оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Підстав для висновку про неналежність, недопустимість чи недостовірність наданих стороною обвинувачення доказів, на підставі яких судом першої інстанції зроблено висновок про винуватість ОСОБА_8 не встановлено.

Що стосується доводів захисника про те, що місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медичної експертизи, то вони позбавлені підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст.244 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч.2 ст.509 КПК України; існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

У цьому кримінальному провадженні наявні: висновок судово-медичної експертизи №36 від 11 червня 2023 року, в якому встановлено детальні обставини й особливості заподіяних обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (т.1 а.п.219-238); висновки додаткових судово-медичних експертиз №106 від 09 червня 2023 року та №105 від 09 червня 2023 року, надані за результатами аналізу проведених зі свідком ОСОБА_10 та ОСОБА_8 слідчих експериментів у аспекті способу, механізму, характеру, локалізації та кількості нанесених обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т.1 а.п.247-248, 266-267).

Також у суді першої інстанції було допитано судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який надавав зазначені вище висновки та в судовому засіданні підтвердив їх зміст.

Експерт ОСОБА_11 , зокрема, на момент здійснення експертних досліджень мав вищу медичну освіту, вищу кваліфікаційну категорію судово-медичного експерта, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «Судово-медична експертиза», стаж роботи за спеціальністю з 2007 року, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. Зазначені вище висновки судово-медичних експертиз складені з дотриманням процесуальних норм, містять відповіді на поставлені питання з викладенням детального опису проведених досліджень та аналізом матеріалів провадження, є належним чином обґрунтованими й умотивованими, а тому місцевий суд правильно поклав їх в основку вироку та відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медичної експертизи, про що постановив мотивовану ухвалу від 08 квітня 2024 року (т.1 а.п.108-110). Аналогічне клопотання захисника було предметом вирішення й суду апеляційної інстанції, який також не встановив підстав для призначення ініційованої стороною захисту експертизи.

Необгрунтованими є і посилання обвинуваченого на безпідставне нездійснення судом першої інстанції допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки в цьому кримінальному провадженні було повно й усебічно встановлено всі обставини, які підлягають перевірці й доказуванню. Перевіркою матеріалів справи не встановлено та стороною захисту не наведено мотивованих підстав стверджувати про те, що зазначені вище особи могли повідомити суду невідомі або ж інші відомості, які мали би значення для встановлення суттєвих обставин учиненого злочину. Навпаки, навіть виходячи з наведеної в апеляційній скарзі ОСОБА_8 версії, їх твердження стосуються зовнішнього вигляду ОСОБА_9 06 травня 2023 року, в той час як вчинення обвинуваченим злочину мало місце 08 травня 2023 року у вечірній час доби. Натомість, у кримінальному провадженні було допитано очевидців події (осіб, які разом вживали алкоголь із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), наявні відповідні висновки судово-медичних експертиз щодо обставин заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, тобто доказовий матеріал, що містить відомості, необхідні для повного і належного з`ясування та встановлення обставин, які мали місце 08 травня 2023 року у вечірній час доби в домоволодінні ОСОБА_10 .

Стороною захисту не наведено належних і мотивованих підстав, які би свідчили про, насамперед, доцільність і необхідність допиту вказаних обвинуваченим осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд із дотриманням приписів ст.ст.10, 22 КПК України створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і реалізації наданих їм прав, за клопотанням учасників провадження здійснив усі передбачені КПК України заходи для всебічного встановлення істини по справі.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, його характер і конкретні обставини, особу обвинуваченого, який у силу ст.89 КК України не судимий, має малолітню дитину, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, які його обтяжують - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, яке, при цьому, є наближеним до мінімальної межі, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга та апеляційна скарга з доповненнями не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 із доповненнями та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у т ой самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4