Справа № 686/3410/25
Провадження № 1-кс/686/1599/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001582,

встановив:

12.02.2025 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням про накладення арешту на майно з позбавленням права розпорядження та відчуження, яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001582 від 09.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2024 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали правоохоронного органу про те, що група осіб, під надуманим приводом, з погрозою насильства, в умовах воєнного стану, вимагають у жительки Хмельницької області ОСОБА_5 грошові кошти.

В ході досудового розслідування та за інформацією УСР в Хмельницькій області ДСР НП України встановлено, що фактичним організатором вказаної групи являється ОСОБА_6 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_7 », який з метою особистого незаконного збагачення, залучив до вказаної протиправної діяльності підконтрольних йому осіб ОСОБА_8 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 » та ОСОБА_10

22.01.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_6 здійснив телефонний дзвінок із абонентського номера, який належить ОСОБА_4 до потерпілої ОСОБА_5 та які спільно повідомили номер банківської картки «Пумб» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 та на яку в подальшому під примусом потерпіла ОСОБА_5 перерахувала грошові кошти в сумі 1500 грн.

11.02.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено санкціонований обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13», рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , всередині із сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Встановлено, що вилучене в ході особистого обшуку майно має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки мобільний телефон та сім картка використовувались ОСОБА_4 , під час вчинення злочину, де можливі електронні квитанції та банківські перекази, які підтверджують факти пересилання грошових коштів, які здобуті злочинним шляхом, а саме вимаганням у потерпілої ОСОБА_5 грошових коштів, а тому вказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому останні містять відомості, щодо обставин вчинення злочину, у зв`язку із чим виникає необхідність їх збереженні як речових доказів, з метою проведення подальших судових експертиз.

11.02.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_11 , винесено постанову про визнання вищезазначених речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Не застосування арешту на вказані речові доказами із забороною користуватись та розпоряджатись підозрюваним чи іншим особами може призвести до їх знищення, чи спотворення що призведе до втрати речових доказів, які мають важливе значення для розслідування вказаного кримінального провадження, а тому прокурор звертається до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив проводити судовий розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна. Вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Власниця майна ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001582 від 09.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

11.02.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено санкціонований обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13», рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , всередині із сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а отже можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на вказане майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із позбавленням права на розпорядження та відчуження, а саме на мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13», рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , всередині із сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя