Справа № 953/7913/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова 26.11.2024 у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 до Київського районного суду м.Харкова надійшло вказане клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якому заявник просить скасувати арешт з належного йому майна, а саме: Мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max» imei - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; копія військово-облікового документа № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк.; довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації №16/9547 від 15.08.2024, на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк., Предмети ззовні схожі на грошові кошти у національній валюті гривні номіналом 1000 у кількості 100 шт., загальна сума - 100,000 грн; предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 100 у кількості 8, загальна сума - 800 доларів США; предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 50 у кількості 4, загальна сума - 200 доларів США.

На обґрунтування клопотання зазначає, що на даний час в подальшому застосуванні цього заходу потреба відпала. Наразі докази причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024 р. відсутні, хоча розслідування триває більше ніж півроку, про підозру у вчиненні будь-яких злочинів йому не повідомлялось. Тобто майно, на яке накладено арешт, не є речовими доказами, спеціальній конфіскації не підлягає, а шкода кримінальним правопорушенням, яке є предметом розслідування, не завдана. Станом на теперішній час, досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, однак необхідні для вказаного кримінального провадження слідчі дії проведено, вважає в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Заявник, слідчий та прокурор до судового засідання не з`явились, від заявника, прокурора та слідчого надійшли до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 в поданій до суду заяві та слідчий зазначили, що не заперечують проти скасування арешту з вказаного майна ОСОБА_3 (за виключенням п.2,3) у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024 та просить дане клопотання розглянути за його відсутності.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що станом на теперішній час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 від 03.07.2024, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

26.11.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт по справі №953/7913/24, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000781 від 03.07.2024 на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1. Мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max» imei - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 (пароль - НОМЕР_5 ).

2. Копія військово-облікового документа № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк.;

3. Довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації №16/9547 від 15.08.2024, на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк.;

4. Предмети ззовні схожі на грошові кошти у національній валюті гривні номіналом 1000 у кількості 100 шт., загальна сума - 100,000 грн;

5. Предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 100 у кількості 8, загальна сума - 800 доларів США;

6. Предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 50 у кількості 4, загальна сума - 200 доларів США, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що по даному кримінальному провадженню проводяться необхідні слідчі дії, однак відомостей про слідчі дії пов`язані з дослідженням речових доказів, за виключенням майна, зазначеного в п.п.2,3 - не надано.

Накладаючи арешт та вказане вище майно, слідчий суддя виходив з того, що слідчий довів необхідність арешту майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу, з метою їх збереження. Заявник в своїй заяві про скасування арешту стверджує, що наразі минула потреба в застосуванні цього заходу забезпечення.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із змісту вищезазначених норм убачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994, в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) від 28.10.1999, п.78).

Об`єктивних даних, що все вищевказане майно на теперішній час необхідно для проведення слідчих дій, до суду не надано.

З урахуванням відсутності заперечень з боку прокурора щодо скасування арешту майна, переліченого п п.п.1,4, 5,6 даного клопотання по кримінальному провадженню №0000781 від 03.07.2024, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 по справі №953/7913/24, слідча суддя приходить висновку, що теперішній час органом досудового розслідування не доведено, що в подальшому застосуванні арешту на вказане майно ОСОБА_3 є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

За таких обставин, клопотання власника майна про скасування арешту вищевказаного майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова 26.11.2024 у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова 26.11.2024 по справі № 953/7913/24, н/п 1-кс/953/8619/24 у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024 на наступне майно:

- Мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max» imei - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ;

- Предмети ззовні схожі на грошові кошти у національній валюті гривні номіналом 1000 у кількості 100 шт., загальна сума - 100,000 грн;

- Предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 100 у кількості 8, загальна сума - 800 доларів США;

- Предмети ззовні схожі на грошові кошти у іноземній валюті долар США номіналом 50 у кількості 4, загальна сума - 200 доларів США.

У задоволенні решти вимог клопотання щодо скасування арешту з наступних документів: копія військово-облікового документа №6 на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк.; довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації №16/9547 від 15.08.2024, на ім`я ОСОБА_3 , на 1 арк. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1