Провадження № 1-кс/761/8888/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про визнання затримання незаконним, в порядку ст. 208 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначили, що 06 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/8507/25 постановив ухвалу, вирішивши продовжити підозрюваному ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000004 від 04 січня 2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2025 року.

14 березня 2025 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 скерував обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000004 від 04 січня 2023 року у Дніпровський районний суд міста Києва, доказом, зокрема, є автоматизований розподіл, журнал судового засідання.

25 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/11780/25 постановив ухвалу, вирішивши відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000004 від 04 січня 2023 року, яке подав прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва згідно з ч. 6 ст. 199 КПК України.

26 березня 2025 року о 13 год. 10 хв. Державна установа «Київський слідчий ізолятор» звільнили ОСОБА_2 з під варти, доказом є довідка про звільнення.

Водночас, 26 березня 2025 року о 10 год. 10 хв. слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 здійснив затримання ОСОБА_2 одразу після звільнення з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» по кримінальному провадженню №0000902 від 04 березня 2025 року згідно з ст. 615 КПК У країни, доказ є протокол затримання, особи підозрюваної у вчинені злочину.

Зі змісту протоколу виявлено короткий виклад обставин кримінального правопорушення, а саме: 25 березня 2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, використовуючи завідомо підроблені документи, шляхом обману намагалися заволодіти кв. АДРЕСА_1 , чим могли спричинити майнову шкоду в розмірі 33500,00 доларів США територіальній громаді міста Києва, тобто в особливо великих розмірах.

До того ж слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 не надав можливості ОСОБА_2 та адвокату ОСОБА_3 внести до протоколу письмові зауваження відносно відсутності підстав для затримання згідно з ст. 615 КПК України.

26 березня 2025 року о 15 год. 1615 хв. слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 вручив ОСОБА_2 повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0000902 від 04 березня 2025 року за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Тож, за період 04 березня 2025 року по 26 березня 2025 року о 13 год. 10 хв. слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 не вчиняв процесуальні дію по кримінальному провадженню №0000902 від 04 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 задля здійснення законного затримання згідно з ст. ст. 208, 615 КПК України, а саме: не вручав письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення згідно з ст. 276-279 КПК України; не складав письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, а також знав місця перебування особи для її вручення. не заставав під час вчинення злочину або замаху на вчинення злочину; не опитував (не виявив) очевидців безпосередньо після вчинення злочину, які вказував би що особа щойно вчинив злочин, навіть не виявляв очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

Вказали, що з огляду на кримінальне процесуальне законодавство, особа набуває статусу підозрюваного згідно з ст. 42 КПК України в зв?язку з тим що: особі вручили повідомлення про підозру, або вжиття заходів для вручення особі повідомлення про підозру за умови, що її місцезнаходження не відомо, і було вжито заходів для вручення особі повідомлення про підозру в спосіб вручення повідомлень, а також за наявності підстав, передбачених ст. 208 КПК У країни.

Разом з тим, уповноважена особа може здійснити затримання особи без ухвали слідчого судді згідно з ст. 615 КПК України лише за умови наявності підстав, передбачених ст. 208 КПК України, або після вручення повідомлення про підозру, або були вжиті заходи для вручення особі повідомлення про підозру за умови, що її місцезнаходження не відомо, і було вжито заходів для вручення особі повідомлення про підозру в спосіб вручення повідомлень.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до вимог ч. 1-5 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Також системний аналіз положень ч.3-5 ст. 206 КПК України дозволяє стверджувати, що обов`язок слідчого судді звільнити особу виникає в разі недоведення неперевищення граничного строку тримання під вартою, стосується обставин якщо службовою особою, під вартою якою трималася особа, не буде доведено законних підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, у випадку якщо під час тримання особи під вартою порушено встановлені законом строки та якщо затримана особа не буде доставлена до суду вчасно без зволікання. Обов`язок звільнення не виникає у випадку, коли клопотання про запобіжний захід вже вирішено.

26.03.2025 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 190 КК України.

Зі змісту поданої скарги убачається, що на час звернення з даною заявою до слідчого судді підозрюваний ОСОБА_2 перебуває під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі рішення, ухваленого слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва від 28.03.2025 року, строком до 24.05.2025 року.

Як убачається з протоколу затримання від 26.03.2025 року, підставою затримання були ті обставини, що у органу досудового розслідування виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави уважати, що можлива втеча підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, в порядку ст. 615 КПК України.

При цьому в ході розгляду питання про застосування запобіжного заходу захисник, затримана особа не позбавлені можливості давати показання щодо обставин затримання.

Крім того, ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визнання незаконним затримання ОСОБА_2 , яке оформлене протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.03.2025 року, - не передбачено порядком ст. 303, 206 КПК України.

В той же час, за результатами вивчення вказаної скарги, слідчим суддею не отримано будь-яких достовірних відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що підозрюваний ОСОБА_2 утримується під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнений з-під варти в установленому КПК України порядку, зважаючи на те, що станом на день надходження заяви підозрюваному ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких інших відомостей щодо незаконного затримання, утримання підозрюваного ОСОБА_2 під вартою заява та інші наявні у суду матеріали не містять.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про визнання затримання незаконним, в порядку ст. 208 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 208, 303, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про визнання затримання незаконним, в порядку ст. 208 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1