Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/1589/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436?2, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення досудового розслідування від співробітників ДБ ПрАТ «ВФ Україна» надійшло повідомлення, про те, що 28.06.2024, в 11 год. 44 хв., до ПрАТ «ВФ Україна» з номеру НОМЕР_1 якій імовірно належить громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) оператору зателефонував чоловік, який не назвавшись почав висловлювати незадоволення патріотичними смс - розсилками компанії щодо служби в ЗС України.

Перевіркою зазначеного звернення встановлено, що дійсно 28.07.2024, біля 11 год. 44 хв., співробітнику кол-центру оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» надійшов телефонний дзвінок абонента зв`язку НОМЕР_1 належного ОСОБА_4 .

В ході зазначеної телефонної розмови, яка за вимогами колцентру була записана, громадянин України ОСОБА_4 , будучи проросійськи налаштованою особою, що підтримує агресивну політику російської федерації, проявляючи неповагу до співрозмовника, в агресивній формі та використовуючи ненормативну лексику почав з`ясовувати причину надходження до нього повідомлень від оператора зв`язку патріотичного характеру з закликами захистити свою батьківщину.

Далі, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, направленим на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів, тобто усвідомлюючи злочинність своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і бажаючи їх настання, здійснював активні висловлювання своєї антиукраїнської позиції, виправдовування здійснення збройної агресії рф проти України та неповаги та приниження національної честі та гідності, а саме: «Ну защищать свою батькивщину. От кого я должен защищать ее ? Смотрите … я вам объясню вкратце. Хохлы жиды украинские отправили маму на тот свет. Я остался один. Это я должен от своих братьев, которые пришли меня спасать от киевской хунты украинской от хохлов жидов… я должен их защищать еще, бля… или что ?, згідно висновку судової лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи аналіз тексту розмови ОСОБА_4 містить наявні висловлювання з ознаками виправдовування здійснення збройної агресії рф проти України та ознаки приниження національної честі та гідності

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

З метою перевірки зазначених відомостей під час слідства 03.03.2025 за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками УСБУ в Одеській області був проведений обшук, під час якого був виявлений та вилучений мобільний телефон за допомогою якого ОСОБА_4 телефонував оператору зв`язку моделі «TECNO» у корпусі чорного кольору з сім картками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_3 , імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 .

Таким чином, вищевказаний телефон містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використаний як докази у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити з метою недопущення знищення майна.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили повернути належне йому майно.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши сторони, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон моделі «TECNO» у корпусі чорного кольору з сім картками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_3 , імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , належний підозрюваному ОСОБА_4 , вилучений 03.03.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

06.03.2025