Справа № 456/461/25
Провадження № 1-кп/456/266/2025
ВИРОК

іменем України

10 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Матків, Турківського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 08.05.2018 у зв`язку із відбуттям строку покарання; вироком Соломенського районного суду міста Києва від 22.10.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень; вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2024 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.11.2024, судимість якого не знята та не погашена,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 357, частиною 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , 08.01.2025 близько 15:45 години, знаходився на АДРЕСА_3 , де разом із ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Надалі ОСОБА_6 добровільно надав ОСОБА_3 банківську карту АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка йому належить з метою придбання алкогольних напоїв, в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на привласнення банківської карти з метою подальшого здійснення оплати за товарно-матеріальні цінності без відома потерпілого.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне привласнення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, а згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, заволодів банківською карткою АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_6 , з метою подальшого здійснення оплати за товарно-матеріальні цінності без його відома, та якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , 16.02.2025 близько 21:16 години, перебував у приміщені залу очікування залізничного вокзалу, що по вул. Вокзальній, 7, у місті Стрию Львівської області, де побачив, як у потерпілого ОСОБА_7 з кишені його куртки випав мобільний телефон марки «OUKITEL WP6» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав мобільний телефон марки «OUKITEL WP6» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який заховав у внутрішню кишеню куртки у яку був одягнений, вийшов із приміщення залу очікування та в подальшому, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 , на суму 4733 гривні.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена:

частиною 1 статті 357 КК України - привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;

частиною 4 статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 357, частиною 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальних актах обставини і те що він вчинив вказані кримінальні правопорушення.

По першому епізоду суду пояснив, що випивав разом з ОСОБА_8 . За спиртне розраховувався банківською картою, яка належить потерпілому. Вказану банківську карту потім залишив собі.

По другому епізоду пояснив, що сидів на вокзалі та побачив, як у потерпілого ОСОБА_9 , який був п`яним, з кишені куртки випав мобільний телефон. Він підійшов і забрав цей телефон. Розкаявся і шкодує про вчинене, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Завдану йому шкоду усунуто. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

За клопотанням сторін кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, встановивши, що вони правильно розуміють зміст обставин пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення та відсутність будь-яких сумнівів у добровільності їх позиції, суд роз`яснивши, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів зібраних органами досудового розслідування щодо обставин пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, які ніким не оспорюються.

Судом досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- згідно копії паспорта серії №005065753, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Матків, Турківського району, Львівської області;

- відповідно до вимоги від 15.01.2025 та копій вироків, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2014 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Соломенського районного суду міста Києва від 22.10.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень; вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2024 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.11.2024;

- згідно інформації КНП «ТМО СМОЛ» від 17.01.2025, КНП «Поліська ЦЛ» від 17.01.2025, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в цих медичних закладах не знаходиться;

- відповідно до характеристики, наданої ДОП ВП Стрийського РУП, ОСОБА_3 характеризується посередньо;

- згідно довідки-характеристики від 20.01.2025, виданої ВК Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 зареєстрований з 16.04.2009р., але не проживає в АДРЕСА_1 . За час реєстрації жодних звернень щодо його поведінки в побуті не надходило;

- відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.01.2025, ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 357, частиною 4 ст. 185 КК України, стороною обвинувачення зібрано та надано суду докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження а саме:

витяг з ЄРДР від 14.01.2025; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2025; заяву ОСОБА_3 про добровільну видачу банківської карти від 14.01.2025; банківську виписку по картці АТ КБ «ПриватБанк»; протоколи огляду предмета від 20.01.2025 та від 22.01.2025 з долученими відеозаписами;

витяг з ЄРДР від 17.02.2025; заяву ОСОБА_7 від 17.02.2025; протокол огляду місця події від 17.02.2025 з фототаблицями; постанову та протокол про зняття показань з технічних приладів від 17.02.2025; заяву ОСОБА_3 про добровільну видачу телефону від 17.02.2025; протокол огляду телефону від 17.02.2025 з фототаблицями; протокол огляду відео від 23.02.2025;

постанови про визнання предметів речовими доказами від 14.01.2025, 20.01.2025, 22.01.2025, 17.02.2025, 23.02.2025; висновок експерта №554/25 від 25.02.2025 з довідкою про вартість виконаних робіт.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт привласнення ОСОБА_3 офіційного документа (банківської карти), вчиненого з корисливих мотивів, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 357 КК України, а також факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п. 1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч.1 ст. 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимий, судимість якого не знята та не погашена, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив умисні злочини, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України) та тяжким злочином (ч.4 ст. 185 КК України). Дані кримінальні правопорушення вчинено з корисливих мотивів та внаслідок їх вчинення завдано збитки потерпілим.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 ст. 357 КК України у обмеження волі, частини 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі.

Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2025 слід скасувати.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 357, частиною 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за частиною 1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

за частиною 4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 28.02.2025, тобто з часу обрання запобіжного заходу у видітримання під вартою.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2025 - скасувати.

Речові докази (постанови про визнання предметів речовими доказами від 14.01.2025, 20.01.2025, 22.01.2025, 17.02.2025, 23.02.2025), а саме:

банківську карту АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

мобільний телефон марки «OUKITEL WP6» (чорно-сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ) - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

два СD-R диски і один DVD-R диск, 11 чеків (квитанцій) про здійснення оплати; СD-R диск із відеозаписами; інформацію, яка міститься на диску - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1