справа № 208/3008/25
провадження № 1-в/208/381/25
УХВАЛА

25 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по поданню адміністрації державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 26.04.2024 року Голосіївським районним судом м. Київа за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до покарання строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої ОСОБА_3 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 відбуває покарання в установі. Раніше судима, засуджена 26.04.2024 року Голосіївським районним судом м. Київа за ч.4 ст.185 до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2023 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-IX від 18.07.2024 на підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України просить привести покарання ОСОБА_3 у відповідність до Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року.

У судове засідання представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)», засуджена ОСОБА_3 та прокурор не з`явились. Прокурор та представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» надали заяву про розгляд подання без їх участі та просили задовольнити подання.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 засуджена вироком Голосіївського районного суду м. Київа від 29.08.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2023 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.11.2024 року вказаний вирок скасовано в частині засудження за епізодами від 01.07.2022 р. о 14:50 год. та 01.07.2022 р. о 16:00 год. у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Також ОСОБА_3 раніше засуджена 21.01.2023 року вироком Васильківського місьрайонного суду Київської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2024 року вирок Васильківського місьрайонного суду Київської області скасовано, в частині засудження за ч.1 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Так відповідно до вироку Васильківського місьрайонного суду Київської області від 21.01.2023 року ОСОБА_3 засуджена за епізодами:

- від 25.05.2018 року за ч.1 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1868,33 грн. (скасовано ухвалою Київського апеляційного суду);

- 08.06.2018 року за ч.2 ст.185 КК України,, розмір вартості викраденого майна становила 3725,00 грн.;

- 26.06.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 2000,00 грн.;

- 28.06.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1000,00 грн.;

- 09.07.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 3549,00 грн.;

- 12.07.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 3300,00 грн.;

- 21.08.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1680,00 грн.;

- 02.09.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 866,33 грн.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року ОСОБА_3 засуджена за епізодами:

- 01.07.2022 року о 14:50 год. за ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 399,00 грн. (скасовано ухвалою Київського апеляційного суду);

- 01.07.2022 року о 16:00 год. за ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1038,00 грн. (скасовано ухвалою Київського апеляційного суду);

- 08.09.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 2599,00 грн.;

- 03.03.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1698,00 грн.;

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 гривень; на 01 січня 2022 року 2481,00 грн.; 01 січня 2023 року 2684,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочинів, розмір заподіяної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність, становив:

за 2018 рік 1762,00 * 50% * 2 = 1 762,00 грн.

за 2022 рік 2481,00 * 50% * 2 = 2 481,00 грн.

за 2023 рік 2684,00 * 50% * 2 = 2 684,00 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна за епізодами від 28.06.2018, 21.08.2018 та 02.09.2018 року згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року, становила 1000,00, 1680,00 та 866,33 грн. відповідно, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Також підлягає приведенню у відповідність вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року, оскільки вартість викраденого майна за епізодом від 03.03.2023 року становила 1698,00 грн., що також є меншим за розмір, з якого настає кримінальна відповідальністі ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про приведення вироку у відповідність до нового закону відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від покарання, призначеного їй вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2023 року, в частині епізодів від 28.06.2018, 21.08.2018 та 02.09.2018 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від покарання, призначеного їй вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року за епізодом від 03.03.2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду. Оригінал ухвали, постанови знаходиться в матеріалах справи №________. Ухвала, постанова набрало законної сили «___» ______ 20___р. Помічник судді/Секретар судового засідання: