Справа № 464/7062/24
пр.№ 1-кс/464/409/25
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,

у с т а н о в и в :

Слідчий Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження звернувся до слідчого суду Сихівського районного суду м.Львова із клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна.

Клопотання подано із дотриманням положень ст.171 КПК України.

При розгляді клопотання у суді слідчий таке підтримав та просить заборонити відчуження та розпорядження майном підозрюваного, без виклику такого власника майна.

Як регламентовано ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна слідчий суддя вважає за необхідне здійснювати розгляд клопотання без повідомлення власників майна, яке не було тимчасово вилучене, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, майно може бути відчужене іншим особам, що унеможливить накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту, на чому наголосив і слідчий у судовому засіданні.

Вирішуючи ініційовано органом досудового розслідування питання арешту майна, слідчий суддя заслухавши учасників справи та дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ст.173 КПК України).

При застосуванні норм права у порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідчий суддя ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 березня 2023 року у справі № 363/2043/20, згідно з якою спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 04 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108.

ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

За наданими органом досудового розслідування відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06 березня 2025 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, беручи до уваги, що санкцією інкримінованої підозрюваному статті передбачене покарання у виді конфіскації майна і наявні достовірні дані, якими підтверджується право власності на вказане майно, не вирішуючи питання винуватості чи невинуватості особи, зважаючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його відчуження третім особам, слідчий суддя приходить до переконання про можливість накладення арешту з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

Обмеження права власності є співрозмірним із потребами кримінального провадження та забезпечення в майбутньому виконання вироку, а також є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження та розпорядження нерухомим майном. Арешт майна без позбавлення права користування не обмежує права користуватися нерухомим майном, не призводить до несприятливих чи негативних наслідків.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Зважаючи на викладене, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення, а відомості та докази, які б спростовували даний висновок, відсутні.

Слідчий суддя роз`яснює положення ч.4 ст.174 КПК України, за якими арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

задоволити клопотання.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 28 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6