Справа №705/590/25
1-в/705/81/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника ДУ «СВК №92» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.04.2022 у відповідність, у зв`язку із змінами в законодавстві,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», звернувся в суд з клопотанням про вирішення питання про приведення у відповідність вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021, яким його засуджено за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» покладався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечував, оскільки наявні підставі для приведення вироку у відповідність, посилаючись на доводи викладені в письмовій позиції доданій до клопотання.

Представник спостережної комісії надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Прийнявши до уваги думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи на ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.04.2022 вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 змінено та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на необхідність призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України. В решті вирок залишено без змін.

Зі змісту вироку вбачається, що крім інших злочинів ОСОБА_4 в середині листопада 2020 року шляхом обману, повторно, заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_6 на суму 1975,00 грн. та 05.12.2020 вчинив крадіжку майна належного потерпілому ОСОБА_6 на суму 812,50 грн.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 набрав законного сили 07.04.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння за вказаним вироком, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка на суму 812,50 грн. вчинена 05.12.2020, та за ч.2 ст. 190 КК України - повторне заволодіння майном шляхом обману на суму 1975,00 грн. вчинене в листопаді 2020 року, кваліфікувалися б за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тому, за вказані діяння він підлягає звільненню від відбування покарання.

Інші діяння за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.309, ч.2 ст. 310 КК України не підпадають під дію зазначеного закону.

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено, в тому числі за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Привести вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.04.2022 щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ст..70 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, шляхом звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України.

В іншій частині вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 залишити без змін.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1