В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження №0001592 від 14.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Випасне, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., громадянина України, з профільною середньою освітою, розлученого, працюючого фізичною особою-підприємцем, у якого на утриманні перебуває малолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 маючи протиправний умисел на заволодіння чужим майном, що належить ТОВ «ПОДОРОЖНИК КИЇВ» , шляхом обману, розробив з цією метою план дій, згідно якого створював враження ділової людини, під приводом розміну купюр, однак не мав наміру виконувати взяті на себе зобов?язання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 13.11.2024, приблизно о 19 год. 24 хв., ОСОБА_3 зайшов до приміщення аптеки «Аптека Подорожник», що належить ТзОВ «ПОДОРОЖНИК КИЇВ» , що по вул. Андрія Малишка, 4/1, у м. Києві. Перебуваючи у приміщенні вказаної аптеки, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел заволодіти грошовими коштами вказаної аптеки шляхом обману.

Реалізовуючи свій задум, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до працівника аптеки ОСОБА_5 та запропонував останній обміняти кошти сумою 10 000 грн. купюрами по 100 грн. на аналогічну суму купюрами більшого номіналу, на що остання погодилась.

Надалі, ОСОБА_4 передав грошові кошти ОСОБА_5 , однак після перерахунку остання виявила, що сума коштів була менша на 100 грн. та повернула гроші ОСОБА_3 для перерахунку. Після цього, ОСОБА_3 , перерахувавши кошти, виявив відсутність однієї купюри номіналом 100 грн., під виглядом пошуку коштів, ввівши працівників аптеки в оману під час проведення обміну грошових коштів, сховав 3 400 грн. купюрами по 100 грн. до правої кишені штанів та передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6 600 грн. купюрами по 100 грн. отже, остання була впевнена в тому, що отримала від нього грошові кошти в сумі 10 000 грн. і добровільно передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000 грн. купюрами більшого номіналу, а саме купюри номіналом по 1000, 500, 200 грн., та після чого останній покинув приміщення аптеки.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими потерпілої ОСОБА_5 на суму 3 400 грн.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, тому суд, згідно ч.2 ст.382 КПК України, здійснює розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога-психіатра не перебуває /а.п.149/, за місцем реєстрації характеризується з позитивної сторони /а.п.148/.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності пом`якшуючої обставини та враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: лазерний диск - залишити при матеріалах кримінального провадження /а.п.103/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту отримання учасниками кримінального провадження копії вироку.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1