Справа № 623/2357/21
Провадження № 1-кп/185/289/25
У Х В А Л А

14 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду в м.Павлограді Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000663 від 16 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 (ВКЗ),

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Стороною захисту подано клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вмотивовано клопотання тим, що 22.09.2020 року обвинуваченій та її захиснику адвокату ОСОБА_5 , повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Із вказаної дати та до 17.06.2021 року підозрювана та її захисник намагалися отримати фактичний доступ до матеріалів досудового слідства та ознайомитися із ними, проте, слідчим не було надано доступу до матеріалів провадження, із посиланням на те, що вони не сформовані.

Через деякий час, слідчий повідомив, що документи не можуть бути надані з огляду на реорганізацію у структурі ТУ ДБР, розташованому у м. Полтава.

На думку захисту, орган досудового розслідування вручив повідомлення про завершення досудового розслідування - формально, а реально матеріали справи для ознайомлення так і не були надані, ні підозрюваній, ні її захиснику.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що таке ознайомлення було хоча б розпочате.

Зважаючи на викладене, вважає, що строк досудового розслідування продовжив свій перебіг та сплинув 24.09.2020 року, бо прокурором не надано постанови про продовження строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження або зупинення строку досудового розслідування немає.

Всі подальші процесуальні дії вчинялися органом досудового слідства поза межами строків досудового розслідування.

З 11.06.2021 року органом досудового слідства та прокуратурою були прийняті процесуальні рішення, вчинення яких може відбуватися виключно у межах строків досудового розслідування.

Орган досудового слідства не мав правових підстав 17.06.2021 року користуватися механізмом, передбаченим ст. 282 КПК України щодо відновлення досудового розслідування, оскільки воно не було зупинене раніше.

17.06.2021 року повторно було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та про відкриття матеріалів кримінальногоо провадження.

17.06.2021 року відбулось фактичне ознайомлення з матеріалами провадження та складено і підписано обвинувальний акт, який фактично був отриманий Ізюмським міськрайонним судом Харківської області 22.06.2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином захист вважає, що:

1. Строк на ознайомлення не почав свого перебігу з 22 вересня 2020 року, бо матеріали не були надані для ознайомлення, а отже звернення з обвинувальним актом до суду відбулось поза межами досудового розслідування.

2. Якщо припустити, що строки досудового розслідування продовжили перебіг після відновлення досудового розслідування, то їх необхідно обраховувати з 11 червня 2021 року дати, коли прокурор змінив групу прокурорів, а не з 17 червня 2021 року - дати, коли прийнято постанову про відновлення досудового розслідування.

3.Навіть якщо обраховувати строк досудового розслідування після його відновлення 17 червня 2021 року, то обвинувальний акт був переданий суду теж поза строками досудового розслідування - 22 червня 2021 року, а не 18 червня 2022 року.

Прокурор заперечив проти клопотання, вказав, що стадія ознайомлення розпочалася 22 вересня 2020 року, а закінчилася 17 червня 2022 року складанням протоколу про ознайомлення, після чого залишалось два дні строків досудового розслідування. Обвинувальний акт було отримано судом 18 червня 2022 року. Також мала місце реорганізація органу досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання судом встановлено такі факти.

24.09.2020 року дата закінчення досудового розслідування відповідно до рішення суду.

22.09.2020 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування у визначеному місці та часі.

11.06.2021 року, органом досудового слідства та прокуратурою були прийняті процесуальні рішення про визначення слідчого та про зміну групи прокурорів відповідно.

17.06.2021 року прокурором відновлено досудового розслідування.

17.06.2021 року повторно було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та про відкриття матеріалів кримінального провадження.

17.06.2021 року відбулось ознайомлення з матеріалами провадження та складено і підписано обвинувальний акт.

З цими фактами сторони кримінального провадження погоджуються, так як вони підтверджені наданими сторонами документами.

Щодо дати отримання судом обвинувального акту. Захист на підтвердження дати отримання судом обвинувального акту посилається на:

- штамп суду на обвинувальному акті, на протокол автоматичного розподілу, відповідно до якого також справа зареєстрована судом 22 червня 2021 року; ухвалу суду про призначення підготовче засідання, з якої вбачається також дата отримання судом - 22 червня 2021 року;

- титульну сторінку справи;

- відповідь Дзержинського районного суду м.Харкова, в якій зазначено також дату реєстрації 22.06.2020 року.

Прокурор, в свою чергу, надав оригінал реєстру переданих документів Харківської обласної прокуратури №93957 із відміткою та підписом відповідної особи та штампом суду про те, що вищезазначений обвинувальний акт одержано судом першої інстанції 18.06.2021 року, а також підтвердження Ізюмського районного суду про те, що така особа працювала в Ізюмському районному суді і що підпис на реєстрі схожий з підписом цієї особи в документах суду.

Оцінюючи ці документи, суд констатує, що фактично обвинувальний акт було передано суду у відповідності до відмітки в реєстрі переданих справ. В свою чергу, штамп на обвинувальному акті, в якому зазначена дата отримання як 22 червня 2021 року може вказувати на порушення вимог нормативних актів щодо документообігу в суді та не спростовує того факту, що обвинувальний акт посадовою особою суду було отримано саме 18 червня 2022 року. Всі інші документи, на які посилається захист, є не первинними, а похідними від штампу на обвинувальному акті про дату його отримання.

Щодо дати, з якої продовжив перебіг строк досудового розслідування, а саме: 17 червня 2021 року - дати прийняття прокурором рішення про відновлення досудового розслідування та повторного повідомлення про завершення досудового розслідування і надання фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування; та 11 червня 21 року - дати прийняття прокурором певних процесуальних рішень, то суд враховує наступні обставини та вимоги законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК в редакції, яка діяла на час вказаних правовідносин, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Процесуальний закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Термін «відновлення» в КПК здебільшого використовується в контексті «відновлення досудового розслідування» (ст. 282 КПК) та «відновлення кримінального провадження» (ст. 515 КПК). (ОП ККС справа № 753/25892/21)

Законодавець чітко висловив своє волевиявлення в частині унормування процедури відновлення досудового розслідування та у ст. 282 КПК визначив підстави відновлення такого розслідування, при цьому відсутня така підстава для відновлення досудового розслідування, як необхідність проведення слідчих чи інших дій, повернення прокурору обвинувального акта, тощо.

Таким чином, прийняття прокурором 17 червня 2021 року рішення про відновлення досудового розслідування та повторного повідомлення про завершення досудового розслідування, суд до уваги не бере, бо кримінальне провадження не зупинялось, що доведено даними реєстру доданого до обвинувального акту, даними витягу з ЄРДР та й змістом самої постанови про відновлення досудового розслідування.

Так само й вчинення прокурором та слідчим 11 червня 21 року певних процесуальних рішень ніякого відношення до перебігу строків досудового розслідування немає, адже законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

В підтвердження цієї позицію суду слід навести рішення (ОП ККС ВС справа № 216/4805/20). Так, колегія суддів об`єднаної палати вважає, що таке повідомлення про завершення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази - недопустимими. З огляду на викладене, суд не бере до уваги повторне повідомлення сторони обвинувачення про завершення досудового розслідування від 17 червня 2021 року.

Таким чином, під час розгляду даного клопотання вирішальним є вирішення питання: коли та не який період зупинився перебіг строків досудового розслідування?

У даній справі 22.09.2020 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування у визначеному місці та час, фактичне ознайомлення відбулось 17 червня 2021 року.

Після повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Таким чином, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування (Постанова ККС ВС в справі № 543/1309/19).

В той же час, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування. (ОП ККС ВС справа № 216/4805/20)

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК).

Проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати.

Оцінюючи надані доводи прокурора та захисту, суд враховує, що повідомленням про надання доступу сторону захисту було попереджено про те, що ознайомитись вони можуть в будь-який зручний час з 09.00 до 18.00 години в приміщені органу досудового розслідування. Сторони провадження є вільними у розпорядженні своїми правами відповідно до принципу диспозитивності та змагальності. Стороною захисту не надано жодних підтверджень, що вони намагались ознайомитись з матеріалами провадження, а обвинуваченого чи захисника не допускали до ознайомлення з матеріалами провадження чи створювали перешкоди в реалізації цього права. З іншої сторони, КПК України не зобов`язує сторону обвинувачення наполягати на реалізації захистом своїх прав. Також суд враховує інформацію про реорганізацію органу досудового розслідування, що є об`єктивною обставиною.

Суд констатує, що сторона обвинувачення повинна була ретельніше ставитись до своїх обов`язків щодо спрямування обвинувального акту до суду, не чекаючи фактичного ознайомлення з матеріалами стороною захисту, використовуючи при цьому надані процесуальні можливості. Однак КПК України не зобов`язує сторону обвинувачення вимагати у сторони захисту реалізувати своє право в якісь часові проміжки. Також суд робить висновок, що за відсутності підтверджень намагань реалізувати право на ознайомлення у визначеному місці та у визначений час такий стан речей влаштовував й сторону захисту.

Таким чином, на думку суду, стадія ознайомлення з матеріалами провадження мала місце з 23 вересня 2020 року по 17 червня 2021 року з об`єктивних причин, а отже обвинувальний акт переданий суду в строки досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 284 п. 10 ч. 1 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисту та обвинуваченої про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1