Справа № 333/8487/23
Провадження № 1-в/333/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю судового секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, подання начальника Фортечного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся начальник Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що Фортечний РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області 16.01.2024 року прийняв до виконання копію вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_4

16.01.2024 року з метою вручення виклику за № 31/23/236-24 засудженому ОСОБА_4 , було здійснено виїзд за адресою його мешкання: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив. Виклик до органів пробації залишено у вхідних дверях.

У місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 за викликом до відділу пробації не прибув, причини неявки не повідомив.

В ході виконання вироку суду стало відомо, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 . В ході розмови з командиром військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що ОСОБА_4 проходить службу у вказаній військовій частині, проте на даний час його в частині не має, оскільки останній рахується як особа, яка самовільно залишила частину. Командиром були надані контакти ОСОБА_4 , проте засуджений на дзвінки та смс не відповідає. Встановити місце перебування ОСОБА_4 не виявилось можливим.

30.01.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя було направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_4 відповідно до закону.

Ухвалою судді від 30.01.2024 року відкрито провадження, призначено подання до судового розгляду.

Представник Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, на задоволенні подання наполягає.

Прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону у судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання, осіб які були належним чином повідомленні про місце і час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів доданих до подання вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений 06.10.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Вирок набув законної сили 07.11.2023 року, прийнятий до виконання Фортечним РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області 16.01.2024 року.

Під час ухвалення та в подальшому виконання вироку було встановлено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем за контрактом на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

З подання вбачається, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 . В ході розмови з командиром військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що ОСОБА_4 проходить службу у вказаній військовій частині, проте на даний час його в частині не має, оскільки останній рахується як особа, яка самовільно залишила частину.

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2024 року ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також в підпорядкованих відділах на військовому обліку не перебуває, на військову службу не призивався.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Водночас, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану на підставах: а) за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається ч. 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Таким чином, станом на теперішній час відомостей про те, що ОСОБА_4 не є військовослужбовцем, а саме був звільнений від військової служби у розумінні ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» матеріали подання не містять.

Однак, положеннями КК і КВК України не встановлено застережень щодо неможливості призначення покарання у виді громадських робіт, чи заміну на нього, особі, яка є військовослужбовцем не строкової служби. Водночас, суд вважає, що у цьому випадку і у подібних, не сплата штрафу або його частини засудженим, який є військовослужбовцем не строкової служби, що самовільно покинув військову частину, не може бути замінена покаранням у виді громадських робіт з огляду на таке.

Так, заміна засудженому несплаченого штрафу (або його частини) на покарання у виді громадських робіт, відповідно потягне за собою необхідність виконання вказаного покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що засудженим не було сплачено штраф навіть частково, тому несплачена сума штрафу становить 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 17 000,00 грн. Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у разі його заміни громадськими роботами мало б складати 1 000 годин громадських робіт.

Однак в силу вимог ч. 1, ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

З наведеного слідує, що заміна засудженому ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу громадськими роботами призведе до того, що фактично замінене покарання буде значно меншим, аніж його визначено вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2023 року, що є неприпустимим. Окрім того, виконання вироку при призначенні покарання у виді громадських робіт військовослужбовцю унеможливлене, оскільки на теперішній час відсутні відомості про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 був звільнений від військової служби у розумінні ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тому або після добровільного припинення вчинення ним триваючого злочину, або після виявлення його правоохоронними органами військовослужбовець ОСОБА_4 повинен буде перебувати в розташуванні військової частини, що унеможливлюватиме здійснювати контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт, який покладений на уповноважений орган з питань пробацїї, відповідно до ст. 10 Закону України «Про пробацію».

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 53, 56 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Фортечного районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Кіровоградській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1