Справа 749/35/25
Номер провадження 1-кс/749/39/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, розпочатого 07.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 07.01.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У середині грудня 2024 року, більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на виконання злочину на замовлення за відповідну винагороду стосовно ОСОБА_8 , а саме знищення автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного останньому шляхом підпалу.

Для вчинення вказаного злочину, близько 02 год. 20 хв.07.01.2025, ОСОБА_6 , виконуючи роль організатора, розробив злочинний план, до реалізації якого залучив ОСОБА_7 , та здійснив підготовчі дії до скоєння злочину.

Зокрема, ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом належного йому автомобіля «Nissan Note», з реєстраційним номером НОМЕР_2 разом з ОСОБА_7 , котрий перебував на передньому пасажирському сидінні, проїхав вздовж вул. Перемоги в с. Низківка, Сновської ОТГ, Корюківського району, Чернігівської області та показав на місцезнаходження автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого було припарковано навпроти домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 та, який планували знищити шляхом підпалу.

Після цього вони повернулися до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 . Останній з приміщення гаража виніс каністру з легкозаймистою речовиною та надав її ОСОБА_7 , яку той почав зберігати при собі та планував використати для підпалу автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , тобто вчинив пособництво на знищення майна шляхом підпалу.

У подальшому, близько 03 год. 00 хв., 07.01.2025, ОСОБА_7 , керуючись вказівками ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти домогосподарства, де проживає ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 та, переслідуючи прямий умисел, направлений на знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь заготовлену каністру з легкозаймистою речовиною, облив нею вказаний автомобіль, після чого за допомогою запальнички підпалив автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , який загорівся, але у подальшому вогонь було погашено ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Слідчим 01.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області проведено обшук житлових, нежитлових, господарських будівлях та на присадибній земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено предмети, які містять на собі або у своєму складі паливно-мастильні матеріали, а також вилучено транспортний засіб, а саме легковий автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з ІПС «Цунамі» МВС України від 07.01.2025 право власності на легковий автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_4 , проте фактичним користувачем даного автомобіля являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, 07.01.2025 проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості навпроти домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , срібного кольору, на задніх пасажирських дверцятах із лівої сторони та дверцятах від багажного відділення наявні сліди паливно-мастильної речовини коричневого кольору, а також пластмасові елементи із задньої частини автомобіля мають сліди плавлення. До того ж, на проїжджій частині, яка була засніжена, виявлено протектор слідів шин від коліс автомобіля, оскільки даний слід виявлено безпосередньо на місці вчинення злочину, то існують достатні підстави вважати, що даний слід залишився від руху автомобіля на котрому пересувався зловмисник.

До того ж, допитаний потерпілий ОСОБА_8 вказав, що ліг відпочивати близько 01 год. 30 хв., 07.01.2025. Вже о 03 год. 20 хв. його розбудила мати ОСОБА_10 , яка, почувши гавкіт собак, прокинулася та визирнувши у вікно, помітила, що горить автомобіль її сина ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано навпроти їхнього домоволодіння. Після чого, одразу ж розбудила його та молодшого брата ОСОБА_12 , разом вони вибігли на вулицю та відкотили палаючий автомобіль на декілька метрів вперед. Задня частина автомобіля та земля під ним горіли. Погасивши полум`я, ОСОБА_8 відразу викликав працівників поліції. Також вказав, що між їхньою сім`єю та місцевим жителем ОСОБА_6 неодноразово траплялися конфлікти та він може бути причетний до вчинення підпалу його автомобіля. Окрім того, ОСОБА_6 міг скоїти підпал автівки спільно із своїм товаришем ОСОБА_7 , котрий проживає в с. Синявка, Корюківського району, Чернігівської області, оскільки ОСОБА_7 майже щодня або самостійно приїздить до ОСОБА_6 , або ж останній, привозить ОСОБА_7 на власній автівці марки «Nissan Note». До того ж, ОСОБА_7 за власним бажанням вживає наркотичні засоби разом з ОСОБА_6 , на грунті чого ОСОБА_7 підпадає під негативний вплив ОСОБА_6 та на його прохання може виконати будь-яку вказівку. Крім того, ОСОБА_8 , особисто бачив як 06.01.2025 у вечірній час ОСОБА_6 будучи за кермом власного автомобіля марки «Nissan Note» проїздив повз їхній будинок та при цьому на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 вказала, що близько 03 год. 20 хв., 07.01.2025 вона прокинулася від голосного гавкоту собак. Визирнувши у вікно, побачила, що горить автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний її сину ОСОБА_13 . Розбудивши своїх синів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , вони всі разом вибігли на вулицю та відкотили автомобіль на декілька метрів вперед. Задня частина автомобіля та земля під нею горіли. Погасивши полум`я, ОСОБА_8 відразу викликав працівників поліції. ОСОБА_10 повідомила, що до здійснення підпалу автомобіля може бути причетний місцевий житель с. Низківка, Корюківського району, Чернігівської області ОСОБА_6 , оскільки у неї та її синів з останнім неодноразово траплялися конфлікти. Окрім того, ОСОБА_6 06.01.2025 у вечірній час, будучи за кермом власного автомобіля марки «Nissan Note» проїздив повз їхній будинок та при цьому на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_7 , житель с. Синявка, Корюківського району, Чернігівської області.

Допитаний 01.02.2025 в якості підозрюваного ОСОБА_7 повідомив, що з 2021 року він товаришує з жителем с. Низківка, Корюківського району, ОСОБА_6 . Інколи з ОСОБА_6 вони спільно вживають наркотичні засоби (канабіс) шляхом куріння, яку йому дає останній. В середині грудня 2024 року, близько 14 15 години до нього додому завітав ОСОБА_6 та сказав йому вийти на вулицю, і вже коли він вийшов, та коли вони відійшли від його господарства близько на 10 метрів, в ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що два брати, один з їх на ім`я ОСОБА_12 , другого він не запам`ятав, розповіли працівникам поліції про його схованку з коноплею. Щоб налякати братів ОСОБА_6 запропонував йому підпалити їхній сарай та автомобіль. За дану послугу ОСОБА_6 пообіцяв йому 1 кг канабісу, на дану пропозицію він відмовився. Близько 14 год. 00 хв., 05.01.2025, до нього знову зайшов ОСОБА_6 та приніс йому 4 коробки коноплі. В ході розмови ОСОБА_6 знову запропонував йому підпалити автомобіль та сарай вищевказаних братів. На дану пропозицію він погодився, і вони домовились, що 06.01.2025 він приїде до ОСОБА_6 та він покаже господарство братів. З його слів вони проживають у с. Низківка, Корюківського району,Чернігівської обаласті неподалік його господарства. 07.01.2025 року, близько 02 год. 00 хв. він виїхав із с. Синявка в с. Низківку на велосипеді. Доїхав до господарства ОСОБА_6 близько за 15 хв. Приїхавши у с. Низківку, поклав свій рюкзак та залишив свій велосипед у нежилому господарстві, далі пішки пішов до господарства ОСОБА_6 , який посадив його в свій автомобіль марки Нісан білого кольору, та повіз його показувати, де знаходиться господарство братів. Він дійсно показав йому зазначене господарство, та показав, де знаходиться автомобіль братів, який він повинен був підпалити разом з сараєм. Коли вони знову приїхали до господарства ОСОБА_6 , то він виніс йому каністру пластикову, об`ємом 5 літрів, білого кольору, в середині перебував бензин, оскільки каністра мала характерний запах бензину. Потім вони пішли до нежилого господарства, де ОСОБА_6 поклав йому до рук обіцяний пакет з коноплею близько 800 грм, яку він поклав до рюкзака, який сховав у закинутому будинку. Потім стежкою, городами пішов до господарства братів, куди йому вказав ОСОБА_6 , прийшовши побачив, що з іншої сторони від господарства стоїть автомобіль марки ВАЗ 2109, сірого кольору. Спочатку він вирішив підпалити автомобіль, а потім сарай. Рідиною (бензином) яка була в каністрі, яку йому дав ОСОБА_6 , він облив задню частину автомобіля, далі діставши запальничку, він підпалив місце, де облив рідиною з каністри (бензином) в районі коліс. Коли автомобіль спалахнув, то відразу загавкала собака у господарства, а у будинку включилося світло, тому він вирішив сарай вже не підпалювати, що б не його не спіймали, оскільки часу було обмаль, він вирішив бігти звідти, забравши з собою каністру та запальничку господарства, де залишив велосипед. Коли він туди прибіг, то там на нього вже чекав ОСОБА_6 , він йому віддав ту каністру, а сам сів на велосипед, одягнувши свій рюкзак та поїхав додому через с. Забарівку. Додому приїхав близько 04 год. 00 хв. Свій мобільний телефон вимкнув по дорозі у с. Низківку. Вже через тиждень до нього знову приїхав ОСОБА_6 , який запропонував підпалити сарай братів, який він не встиг тоді підпалити. За дану роботу ОСОБА_6 запропонував гроші у сумі 7 000 грн. на дану пропозицію він відмовився.

Коноплю, яку у нього вилучили працівники поліції 01.02.2025 є саме тією коноплею, якою ОСОБА_6 розрахувався з ним за підпал автомобіля.

Таким чином, за доводами клопотання, вилучений автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є речовим доказом, зокрема знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки цей транспортний засіб підозрюваний ОСОБА_6 використовував при підготовці до скоєння підпалу автомобіля потерпілого та привозив іншого підозрюваного ОСОБА_7 на місце подальшого злочину та показував, де саме розташовується автомобіль.

Слідчим у кримінальному провадженні 01.02.2025 винесено постанову про визнання і долучення до кримінального провадження як речового доказу автомобіля білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Як зазначено у клопотанні, з метою підтвердження показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , а також виконання завдань досудового розслідування, а саме захисту особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, наявна необхідність у накладенні арешту на автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речового доказу, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та у подальшому дасть змогу провести трасологічну експертизу та порівняти сліди протектору шин коліс вищевказаного автомобіля із слідами виявленими на місці події.

За доводами клопотання, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, а саме на автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Не застосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання з підстав викладених у ньому.

Представник власника майна просив обмежитися забороною на відчуження майна.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 07.01.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом належного йому автомобіля «Nissan Note», з реєстраційним номером НОМЕР_2 разом з ОСОБА_7 , котрий перебував на передньому пасажирському сидінні, проїхав вздовж вул. Перемоги в с. Низківка, Сновської ОТГ, Корюківського району, Чернігівської області та показав на місцезнаходження автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого було припарковано навпроти домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 та, який планували знищити шляхом підпалу.

Зокрема, згідно протоколу огляду місця події від 07.01.2025 р. на проїжджій частині було виявлено сліди протектору шин.

З протоколів допиту потерпілих та свідків вбачається, що вони вказали як на можливих причетних до вчинення злочину на ОСОБА_6 та

ОСОБА_14 протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона бачила біля місця події ОСОБА_6 на власному автомобілі.

01.02.2025 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру.

З протоколу допиту підозрюваного від 01.02.2025 р. вбачається, що ОСОБА_7 показав, зокрема, що 07.01.2025 близько 02 год. 00 хв. він виїхав з с. Синявка в с. Низківка на велосипеді, доїхав до господарства ОСОБА_6 , залишив велосипед у нежилому господарстві, пішки пішов до ОСОБА_6 , який посадив його в свій автомобіль марки «Нісан», білого кольору, та повіз його показувати де знаходиться господарство братів, де знаходиться автомобіль, який він мав підпалити разом із сараєм.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови слідчого від 01.02.2025 р. про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 01.02.2025 р. автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий, має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою його збереження та запобігання відчуженню, приховуванню та зміни, на нього слід накласти арешт.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

У свою чергу п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КУпАП передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 1 Протоколу № 1 містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої; третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети ця норма міститься в частині другій статті 1 (п. 61 рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції (CASE OF SPORRONG AND LONNROTH V. SWEDEN), заяви №№ 7151/75, 7152/75, від 23.09.1982).

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають контролювати використання майна лише на підставі законів. Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів притаманний всім статтям Конвенції. Таким чином, питання про дотримання справедливого балансу між вимогами інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини ставиться лише тоді, коли буде встановлено, що втручання повинне бути законним і не свавільним (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фрізен проти РосіїЇ» (CASE OF FRIZEN V. RUSSIA), заява № 58254/00, від 24.03.2005).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вилучення майна згідно з другим правилом може бути виправданим, лише якщо доведено, inter alia, наявність «загального інтересу» і «умов, передбачених законом». Більш того, будь-яке втручання у власність має також задовольняти вимогу пропорційності. Як Суд неодноразово стверджував, що повинен бути встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства в цілому і вимогами про захист основних прав індивіда, пошук такого справедливого балансу є невід`ємною частиною всієї Конвенції. Суд також нагадує, що необхідний баланс не буде встановлено, коли особа несе індивідуальний і надмірний тягар (п. 26-28 рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth), п. 77-80 рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (CASE OF BRUMARESCU V. ROMANIA), заява № 28342/95, від 28.10.1999, п. 46-48 рішення у справі «Христов проти України) (CASE OF KHRISTOV V. UKRAINE), заява № 24465/04, від 19.02.2009).

Повертаючись до обставин даної справи, слідчий суддя зауважує, що у даному випадку тимчасове обмеження власника майна у праві відчуження майна переслідує легітимну мету, відповідає визначеній у КПК України меті арешту майна та не вбачає підстав стверджувати, що таке втручання становитиме надмірний та невиправданий тягар для власника майна.

Разом із тим, в частині клопотання щодо заборони користування майном, з подальшим зберіганням на території відділення поліції, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно витягу з ІПС «Цунамі» МВС України, зазначений у клопотанні автомобіль належить на праві власності ОСОБА_11 , тобто особі відмінній від підозрюваних у цій справі. З матеріалів клопотання жодним чином не вбачається зв`язок цієї особи із вчиненим кримінальним правопорушенням, її обізнаність про можливе використання її майна для вчинення протиправних дій.

Надаючи оцінку доводам слідчого про необхідність накладення арешту на майно з метою проведення трасологічної експертизи та порівняння слідів протектору коліс вказаного автомобіля слідчий суддя передусім вважає за необхідне встановити справедливий баланс між правами власника майна та інтересами досудового розслідування з тим, щоб втручання у права людини було справедливим та не становило надмірного тягаря, та вданому конкретному випадку переконаний, що вказана слідчим мета може бути досягнута без повного позбавлення ОСОБА_11 права користування своїм майном, однак із встановленням певних обмежень, які забезпечать стороні обвинувачення можливість проведення всіх необхідних заходів для здійснення досудового розслідування, а саме: заборонивши здійснення будь-яких конструктивних змін вказаного транспортного засобу, та зобов`язавши власника майна ОСОБА_11 за першою вимогою прокурора, слідчого, експерта надати їм безперешкодний доступ до вказаного транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль білого кольору марки «NISSAN NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_4 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, а також із забороною здійснення будь-яких конструктивних змін вказаного транспортного засобу, та зобов`язавши власника майна ОСОБА_11 за першою вимогою прокурора, слідчого, експерта надати їм безперешкодний доступ до вказаного транспортного засобу.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати слідчому, прокурору власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1