Справа № 487/2698/25
Провадження № 1-кс/487/2287/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 начальник відділення слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , без застосування застави.

У клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000539 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурори, підтримали клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просили про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою позицію стосовно поданого клопотання про обрання запобіжного заходу, та інкримінованого кримінального правопорушення не висловив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначав про неможливість обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 враховуючи його фізичний та психологічний стан. Наполягав на призначенні та проведенні судово-психіатричної експертизи.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000539 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до клопотання, 20.04.2025 приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні коридору квартири АДРЕСА_1 на ґрунті довготривалих неприязних відносин з матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя останньої.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_9 повалив останню на підлогу та почав наносити множинні удари ногами в область голови та верхніх кінцівок ОСОБА_9 .

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_5 розуміючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_9 , взявши до рук ніж, який знаходився у вказаній квартирі та почав наносити ним неодноразові удари в область голови останньої, внаслідок чого ОСОБА_9 отримала множині тілесні пошкодження голови та обличчя. В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_9 в результаті отриманих тілесних ушкоджень голови та обличчя, померла на місці.

Смерть ОСОБА_9 настала в результаті механічної асфіксії аспірація кров`ю, перелом кісток носа та основи черепа.

21.04.2025 ОСОБА_5 затримано, та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Витягом з ЄРДР за № 0000539 від 21.04.2025; Рапортом ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.04.2025; Протоколом огляду місця події; Протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; Протоколом огляду трупа; Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведений ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на думку органу досудового слідства, під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний використовував предмет ніж, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, та який на теперішній час не ідентифікований та його місцезнаходження не встановлено.

З огляду на відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, характер злочинних дій, у вчиненні яких він підозрюється, є достатні підстави вважати доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з огляду на дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання наявним ризикам.

Посилання сторони захисту на неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням його фізичного стану, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки клопотання не містить доказів неможливості тримання підозрюваного під вартою.

Крім того слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту на неможливість розгляду клопотання та застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням його психічного стану, оскільки такі посилання є передчасними, враховуючи що атипічна поведінка ОСОБА_5 , яка може викликати сумніви в його осудності є підставою для призначення та проведення судово-психічної експертизи, саме за висновками якої може бути встановлена осудність підозрюваного.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.06.2025 (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.04.2025 о 12.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1