справа № 535/1197/22
провадження № 1-кп/619/33/25
УХВАЛА

17 березня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001587 від 13.10.2018про оголошення в міжнародний розшук, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дозвіл на затримання з метою приводу, зупинення провадження стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

установив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук; в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою; з метою доставки до Дергачівського районного суду Харківської області надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 та зупинити судове провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25.12.2023 ОСОБА_6 оголошено в розшук, кримінальне провадження зупинено. Виконання ухвали про розшук обвинуваченого доручено ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. 13.02.2025 до Дергачівської окружної прокуратури надійшли матеріали з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області згідно яких в ході проведення оперативно-розшукових заходів та перевірки по ВІЄ ШЛЮЗ АРКАН було отримано інформацію, що обвинувачений Фьоклін через МПП «Орлівка» виїхав за межі України до Румунії, та за наявною оперативною інформацією на даний час знаходиться на території Німеччини, де оформив статус біженця. Такою процедурою щодо обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну, для цього необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук. Вказує, що як вбачається з отриманих матеріалів начальника ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області оперативними працівниками встановлено, що розшукуваний ОСОБА_7 25.02.2023 перетнув Державний кордон України у пункті МПП «Орлівка» та виїхав до Румунії, на даний час знаходиться в Німеччині де отримав статус біженця. Ураховуючи викладене, а саме, наявність відомостей про перетин обвинуваченим кордону України 25.02.2023 та неповернення в Україну станом на теперішній час, а його подальше затримання, за посередництвом НЦБ Інтерполу, з метою подальшої законної видачі (екстрадиції) в Україну компетентними органами іноземної держави, без оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, є неможливим, виникла необхідність в оголошенні ОСОБА_6 у міжнародний розшук. Прийняття судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва, є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном. Обвинуваченому ОСОБА_8 відомо, що в провадженні Дергачівського районного суду перебуває щодо нього кримінальне провадження, однак останній ухилився від явки до суду та 25.02.2023 перетнув кордон України та до теперішнього часу не повернувся. Факт ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_6 є доведеним, а його неявки в судові засіданні такими, що відбулись без поважних причин, зазначені обставини свідчать про порушення обвинуваченим обв`язку, передбаченого пунктом 1 частини 7 статті 42 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 відсутній за місцем проживання, до суду на виклики не з`являвся, наявні відомості про перетин ним державного кордону, що дає підстави вважати, що обвинувачений ухиляється від суду та єдиним способом встановлення місцезнаходження обвинуваченого за кордоном є оголошення його у міжнародний розшук, оскільки виконання іншим чином завдань кримінального провадження є неможливим. Так, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, покарання за яке передбачено обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Тяжкість злочину, за який передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, а також неодноразові неявки обвинуваченого до суду, перебування у внутрішньодержавному розшуку, перетин обвинуваченим державного кордону без повідомлення суду в сукупності дають підстави вважати про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Отже, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо розглянути в наслідок неявок обвинуваченого до суду, а також наявність відомостей про виїзд ОСОБА_6 за межі території України, є необхідним оголосити обвинуваченого у міжнародний розшук та в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, з наданням дозволу на його затримання з метою приводу до суду.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Заслухавши клопотання прокурора, думку потерпілої, оцінивши в сукупності всі обставини, суд на підставі наданих матеріалів, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Положення статті 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судове засідання відбувається за обов`язкової участі обвинуваченого, а відповідно до ст. 323 КПК України суд не може проводити судовий розгляд без участі обвинуваченого.

Щодо клопотанням про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук суд зазначає таке.

Відповідно до п. 8 розділу VІІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 575 від 07.07.2017, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31 липня 2017 р. за № 937/30805 (далі Інструкція), у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук. Після оголошення підозрюваного у міжнародний розшук відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пунктом 10 розділу VІ вказаної Інструкції визначено, що у разі необхідності проведення окремих слідчих (розшукових) дій на території іншої держави слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні відповідно до розділу ІХ «Міжнародне співробітництво під час кримінального провадження» КПК України. При прийнятті рішення про направлення цього запиту уповноваженому (центральному) органу запитуваної сторони слідчий (дізнавач) інформує про направлення запиту про міжнародну правову допомогу Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України .

Суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК України).

Обов`язок доведення факту перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Судом встановлено, що 25.12.2023 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 . Виконання ухвали доручено ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. Зупинено судове провадження щодо ОСОБА_5 до його розшуку.

02 вересня 2024 року ухвалою суду надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до Дергачівського районного суду Харківської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.

13.02.2025 до суду надійшов лист з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, яким повідомлено про те, що в вході виконання ухвали від 25.12.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який переховується від органів суду за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України по ЄРДР № 0001587 від 13.10.2018 року, та вході проведення розшукових заходів та перевірки по ВІС ШЛЮЗ АРКАН було отримано інформацію, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.02.2023 року через МПП «Орлівка» виїхав за межі України до Румунії, та за маючою оперативною інформацією ОСОБА_9 знаходиться на території Німеччини, де він оформив статус біженця. У зв язку з вищевикладеним за доцільне оголосити обвинуваченого ОСОБА_5 у міжнародний розшук каналами НЦБ Інтерпол та для цього потрібна ухвала суду про арешт обвинуваченого, що є основною вимогою НЦБ Інтерполу при оголошенні в розшук обвинуваченої особи. У зв`язку з цим, просить надіслати на їх адресу ухвалу суду про арешт або дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Оголошення в міжнародний розшук регулюється Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженою наказом МВС України, Офісу Генерального прокурор, НАБУ, ДБР, СБУ, МФУ, МЮУ від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка визначає порядок використання Державним бюро розслідувань, Державною кримінально-виконавчою службою України, Державною міграційною службою України, Державною митною службою України, Державною прикордонною службою України, Державною фіскальною службою України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, Службою безпеки України, органами прокуратури України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол з метою міжнародного співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу, Комісією з контролю файлів Інтерполу, національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав, органами та підрозділами правоохоронних органів іноземних держав та міжнародними установами, з якими Інтерпол уклав договори щодо обміну даними.

Оголошення в міжнародний розшук відбувається шляхом звернення правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу, який, в свою чергу, надсилає запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень.

Водночас, статтею 51 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено співробітництво у сфері оперативно-розшукової діяльності між міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними органами, до складу яких входять оперативні підрозділи, визначені у статті 5 цього Закону, та правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями здійснюється відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.

При цьому, згідно зі ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Таким чином, системне тлумачення вищезазначених норм вказує на те, що питання про оголошення особи у міжнародний розшук може вирішуватися лише уповноваженою посадовою особовою правоохоронних органів в порядку здійснення оперативно-розшукової діяльності з встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від суду, і не віднесено до повноважень суду.

В матеріалах клопотання відсутні дані про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

За таких обставин, клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у міжнародний розшук, задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає таке.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 Розділу ІІ КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, обрання відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого можливо лише за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, 2) особа виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором; 3) особа оголошена у міжнародний розшук; 4) наявність одночасно двох попередньо вказаних підстав.

Так, у клопотанні прокурор посилається на наявність ризику, який свідчать про вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченим від суду, і в обґрунтування зазначеного вказано, що він перетнув державний кордон України без повідомлення суд.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, тобто невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Санкція частини 2 статті 140 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії нетяжких злочинів.

Водночас, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Ураховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину та він не оголошений у міжнародний розшук, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності.

Отже, підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відсутні.

Щодо клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу суд зазначає таке.

Прокурором подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

З огляду на надані суду докази, на даний час обвинувачений перебуває за межами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від суду; 2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 переховується від суду, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, суд вважає, що існують обставини, зазначені у пункті першому частини четвертої статті 189 КПК України, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого підлягає задоволенню, а провадження у справі зупиненнюдо розшуку обвинуваченого.

Ураховуючи викладеного та керуючись статтями 187-190, 309, 392 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Дозволити затримати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001587 від 13.10.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Виконання даної ухвали доручити начальнику ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу постановлена за клопотанням прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3

ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, № 10, телефон (05763)2-08-88.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу діє до 17 вересня 2025 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду або відкликанням ухвали прокурором.

Зупинити судове провадження щодо ОСОБА_5 до його розшуку.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1