Справа № 133/3520/24
Провадження №11-кп/801/364/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хмільницього міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2024 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 26.09.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Хмільницього міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2024 року, просив вирок Хмільницького міськрайонного суду від 30.12.2024 відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України.

Виключити з описової частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу та вказівку щодо застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України щодо часткового складання призначених покарань.

В описовій частині вироку вказати, що за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про остаточне призначення покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань та призначення покарання у виді штрафу в розмірі 680 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11560 гривень.

У резолютивній частині вироку вказати, що за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Хмільницього міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 (одинадцять тисяч п`ятдесят ) гривень.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань та призначено покарання у виді штрафу 680 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11560 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 до Державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 3 183,60 гривень за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102-24/19507-ДД від 30.09.2024 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 02.10.2024 на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 видане ТСЦ-5641 від 03.12.2021 року скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальні проступки за наступних обставин.

В грудні 2021 року, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував в м. Ізюм Харківської області виник протиправний умисел, направлений на одержання підробленого офіційного документа посвідчення водія, з метою отримання права керування транспортними засобами категорій «В», «С», «D», уникнувши встановленого законодавством України порядку отримання та використання офіційних документів, встановлених Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1218 від 10.11.2023), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , у Всесвітній мережі «Інтернет» знайшов невстановлену особу, яка обіцяла за грошову винагороду у розмірі 6000 гривень виготовити на замовлення підроблене посвідчення водія. З метою одержання підробленого посвідчення водія ОСОБА_7 через Всесвітній мережі «Інтернет» надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.12.2021.

В подальшому, у достовірно невстановлений день та час, в грудні 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 2 за адресою: провул. Східний, 2 м. Ізюм Харківської області, отримав поштовим шляхом від вищевказаної невстановленої особи підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яка надає права, з метою використання його іншою особою, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.12.2021 на ім`я ОСОБА_7 з наданням права керування транспортними засобами категорій «В», «С», «D», маючи намір в подальшому використовувати вказане підроблене посвідчення водія, вчинивши пособницькі дії з підробки офіційного документу.

В подальшому ОСОБА_7 , одержавши підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.12.2021 на його ім`я, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не додержав встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з грудня 2021 року почав використовувати його під час керування транспортним засобом.

Так, 26.09.2024 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом марки «АС» моделі «АС-G 3309 СС» типу «Самоскид С» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шевченка в с. Сошанське Хмільницького району Вінницької області, був зупинений поліцейським офіцером громади ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 .

На вимогу працівників поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_7 , з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування автомобілем, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.12.2021, видане ТСЦ 5641 на його ім`я.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/19507-ДД від 30.09.2024 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 03.12.2021 ТСЦ 5641, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які представляються до даного виду документу.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області є незаконним та підлягає зміні на підставі ст. 413 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, вчинене ОСОБА_7 в грудні 2021 року, а тому з моменту його вчинення минуло більше трьох років, ОСОБА_7 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, крім того, посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 з наданням права керування транспортними засобами категорій «В», «С», «D» видане 03.12.2021, тому Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 , мав призначити покарання за ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити його від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку в суді апеляційної інстанції.

Наведене призвело до того, що Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тобто у даному випадку застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, що також є підставою для зміни вироку суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обгрунтував та умотивував належним чином висновки щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України

Доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Тобто, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Як убачається з матеріалів провадження, кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за який засуджено ОСОБА_7 вчинено ним у грудні 2021 році.

ОСОБА_7 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та три роки не переривався.

На день розгляду провадження судом першої інстанції сплили строки давності визначені п.2 ч. 1 ст.49 КК України.

Суд першої інстанції в порушення ст.413 КПК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 49 КК України, не звільнив ОСОБА_7 від призначеного за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області, призначивши ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню.

ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

За таких обставин, з описової частини вироку слід виключити вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу та вказівку щодо застосування положень ч.1 ст.70 КК України щодо часткового складання призначених покарань, з резолютивної частини вироку слід виключити вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 гривень, вказівку про остаточне призначення покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань та призначення покарання у виді штрафу в розмірі 680 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 560 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни вироку суду є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 413,419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

постановив:

Задоволити апеляційну скаргу прокурора.

Вирок Хмільницього міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з описової частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу та вказівку щодо застосування положень ч.1 ст.70 КК України щодо часткового складання призначених покарань.

В описовій частині вироку вказати, що за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 гривень.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про остаточне призначення покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань та призначення покарання у виді штрафу в розмірі 680 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 560 гривен .

У резолютивній частині вироку вказати, що за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду протягомтрьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4