Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8331/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/308/25
Категорія ч.3 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000420 від 27.03.2024 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ломуватка, м. Брянка, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

- за ч.3 ст. 309 КК України визнано винуватим та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не застосовувався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в розмірі 4543 грн. 68 коп.

Арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 28.03.2024 та від 01.04.2024р. на майно та речові докази скасовано.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку 100 КПК України.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, відповідно до наказу №236 від 22.08.2023 військовослужбовця військової служби за призовом під час проведення мобілізації солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця-номера обслуги 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей,

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Встановлено що 24.03.2024 о 16 год. 14 хв. у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено- PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл пентан-1-он), без мети збуту.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини 24.03.2024 о 16 год. 14 хв ОСОБА_6 за допомогою власного мобільного телефону марки Samsung, через клауд-месенджер «Telegram» увійшов до каналу «Legion» та зв`язавшись із адміністратором групи під назвою «Legion» замовив особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл пентан-1-он).

В подальшому, 27.03.2024 близько 08 год. 40 хв. за адресою вул. Чуднівська, 113А в м. Житомирі у відділенні № 4 ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_6 отримав посилку, а саме поліетиленовий пакет в середині якого знаходилося два зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено- PVP(1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини ОСОБА_6 розпакував посилку, а саме поліетиленовий пакет в середині якого знаходилося два зіп-пакети з кристалічною речовиною та один зіп-пакет поклад до верхньої лівої кишені одягненої на ньому куртки, а інший зіп-пакет разом із поліетиленовим пакетом до лівої нижньої кишені одягненої на ньому куртки в середині яких знаходилася кристалічна речовина білого кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено- PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною вагою 18,6809 грам, по вул. Чуднівська, 113А в м. Житомирі до 08 год. 44 хв. 27.03.2024.

27.03.2024 близько 08 год. 44 хв. в м. Житомирі поблизу будинку № 113А ОСОБА_6 під час розмови з працівниками ВКП Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області, повідомив, що у карманах одягненої на ньому куртки зберігає наркотичний засіб, внаслідок чого було викликано СОГ Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області.

Так, 27.03.2024 о 10 годині 30 хвилин працівниками СОГ Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області під час затримання ОСОБА_6 за адресою: м. Житомир вул. Чуднівська, буд. 113А та проведенні особистого обшуку, виявлено та вилучено із лівої верхньої кишені одягненої на ньому куртки зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), масою - 2,7932 грам, та із лівої нижньої кишені одягненої на ньому куртки зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено- PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл пентан-1-он), масою - 15,8877 грам, загальна маса 18,6809 яку останній зберігав для власних потреб, без мети збуту.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.3 ст.309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вважає, що вирок є незаконним і необґрунтованим, та підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Зазначає, що у вироку суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не мотивовано можливості досягнення зазначеної мети покарання.

На думку прокурора, при вирішенні питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не дослідив і не оцінив всі обставини, які мають значення для справи.

Суд не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер вчиненого злочину та його суспільну небезпечність.

На думку прокурора, вищенаведене свідчить, про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, оскільки у протилежному випадку мета покарання не може бути досягнута.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та обвинуваченого на апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, при обставинах викладених у вироку суду та кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як визначено в ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

2. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Частиною 1 ст. 75 КК України визначено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, належним чином виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу засудженого, обставини вчиненого.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, втратив житло, яке перебуває на окупованій території, є внутрішньо переміщеною особою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проходив військову службу за мобілізацією у штурмових підрозділах, розвідці є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою міністра оборони «За зразкову службу», медаллю «Військова розвідка», двічі отримав поранення, внаслідок війни має інвалідність 3 групи, ветеран війни, працює, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання не встановлені.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України не суперечить загальним засадам призначення кримінального покарання, є необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і необхідності в ізоляції обвинуваченого від суспільства не вбачає, а доводи апеляційної скарги прокурора про те, що особа обвинуваченого не заслуговує на можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням є явно несправедливими, формальними та неспроможними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: