№ 143/550/20
ВИРОК

Іменем України

27.02.2025р. м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище Вінницького району Вінницької області матеріали кримінальних проваджень № 0000048, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 року, № 0000326, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 року, № 0000398, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигалки, Бородянського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 13.12.2005 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.11.2009 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

- 02.06.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

- 09.07.2014 року Бородянським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 11.02.2015 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 26.05.2016 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 15.06.2016 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.11.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.09.2021 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, маючого не зняту та не погашену судимість,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бухни, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 12.11.2007 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 15.12.2009 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 10.03.2021 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 16.09.2021 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, маючого не зняту та не погашену судимість, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ганнівка, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше судимого:

-12.09.2007 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

-21.04.2011 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці;

-05.04.2013 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ст.395 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту;

-05.06.2014 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 25.06.2014 року вироком Оратівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 121, ст. 395, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

-21.08.2014 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі;

-26.01.2016 року вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ст. 395, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі;

-26.02.2021 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту;

-02.03.2021 року вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, покарання було замінено на громадські роботи строком на 240 годин відповідно до ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.01.2022 року;

-08.12.2021 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту;

-30.01.2023 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 4 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

-05.07.2023 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі;

-06.11.2023 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років,маючого не зняту та не погашену судимість, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,уродженця с. Бухни Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого:

-17.11.2015 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-30.09.2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до 3 місяців арешту;

-07.06.2021 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, маючого не зняту та не погашену судимість, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.289 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Павлівка, Погребищенського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На початку січня 2020 року ОСОБА_4 проходив біля відстійників недіючого цукрового заводу в м. Погребище, Вінницького району, Вінницької області, де виявив одну дикоростучу рослину конопель. Достовірно знаючи про заборону придбання та зберігання наркотичних засобів та кримінальну відповідальність за такі діяння, зірвав з даної рослини коноплі верхівкову частину з листям, чим умисно незаконно придбав наркотичний засіб та переніс до житлового будинку свого домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , де пообривавши руками листя, поклав їх сушитись на горищі житлового будинку, тобто довів рослину коноплі до стану готового до вживання. Таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб та в подальшому незаконно зберігав його з метою використання для власних потреб без мети збуту, а саме вживання шляхом куріння.

07.03.2020 року о 11 год. 30 хв. на підставі добровільної згоди ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є власницею домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_4 , працівниками Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд, в ході якого у одній із кімнат житлового будинку, а саме на підлозі поряд з диваном, виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет, заповнений сухою (на дотик) подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 501 від 17.03.2020 року за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 11,03 г., у перерахунку на висушену речовину.

Окрім цього 17.10.2021 року, близько 18:00 год., ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходились в с. Бухни, Погребищенської ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з метою порибалити на місцевому ставку, де у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном для власної наживи.

З цією метою ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинити злочин проти власності, які на дану пропозицію погодилися, вступивши таким чином між собою в попередню змову на вчинення кримінального правопорушення групою осіб.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли до місця проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що за адресою: АДРЕСА_4 , та переконавшись, що власник домогосподарства відсутній, підійшли до гаражного приміщення. Після чого пересвідчившись у тому, що за ними ніхто не спостерігає та їхні злочинні дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_4 відчинив металевий засув, який слугував замикаючим пристроєм вхідних дверей, та разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_7 проникли в середину гаражного приміщення, а ОСОБА_6 в цей момент перебував поряд із гаражним приміщенням на території домогосподарства ОСОБА_11 та спостерігав за обстановкою на місці вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у гаражному приміщенні виявили транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_12 , та який на підставі доручення перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 .

Виявивши вказаний транспортний засіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , приклавши зусилля, не приводячи в дію двигун транспортного засобу, виштовхали його із гаражного приміщення на територію подвір`я. Після чого, коли автомобіль знаходився на подвір`ї, до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підбіг ОСОБА_6 , який застосувавши фізичну силу, допоміг виштовхати автомобіль із подвір`я на вулицю.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, таємно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 через незамкнені дверці сіли до салону та під керуванням ОСОБА_5 незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, вартість якого згідно висновку експерта складала 13821, 70 грн.

Заволодівши автомобілем, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли на викраденому автомобілі та поїхали до м. Хмельницького по власних потребах. Рухаючись по автомобільній дорозі в напрямку з м. Хмельницького до м. Вінниці, поблизу готель - бару «РІО», що за адресою: 1,5 км. Вінницького шосе від м. Хмельницького, автомобіль вийшов із ладу. Тоді ж ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поставили його на автомобільну стоянку при готель - барі «РІО» та намагалися полагодити, щоб продовжити свій рух. Після проведення ремонтних робіт та заміни комплектуючих деталей моторного відділу, двигун автомобіля в дію привести не представилося за можливе, а тому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили викрадений автомобіль на вказаній вище стоянці. Таким чином, останні, не маючи відповідних навичок, своїми діями розкомплектували деталі моторного відділу автомобіля, тим самим пошкодили його.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті пошкодження, згідно висновку експерта становить 5010 грн. 16 коп.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, який в подальшому пошкодили, тим самим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 5010 грн. 16 коп.

Окрім того 30.11.2021 року, біля 23 години, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 здійснити крадіжку майна із домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительці АДРЕСА_6 , на що ОСОБА_8 погодився, вступивши таким чином між собою в попередню змову групою осіб.

Діючи за попередньою домовленістю та реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 цього ж дня, близько 23 години 20 хвилин, підійшли до домоволодіння ОСОБА_14 , де переконавшись, що у домоволодінні нікого немає, за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, через хвіртку потрапили на подвір`я домоволодіння ОСОБА_14 , де ОСОБА_8 рукою розбив скляну шибку із вікна житлового будинку, через яку разом із ОСОБА_7 потрапили в середину даного житлового будинку, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме:

-набір торгової марки «Zippo» серії «Venetian», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8785-8788/21-21 від 16.12.2021 становить 292 грн. 50 коп.;

-монітор торгової марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8785-8788/21-21 від 16.12.2021 становить 217 грн. 00 коп.;

-бінокль торгової марки «Arsenal» моделі «NBN18 16х50 Porro», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8785-8788/21-21 від 16.12.2021 становить1490 грн. 67 коп.;

-човен гумовий торгової марки «Колібрі» моделі «К-280Т», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 3636 грн. 12 коп.;

-монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 330 грн. 00 коп.;

-роутер торгової марки «Netis» моделі «WF 2411 E», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 170 грн. 00 коп.;

-матрац надувний двоспальний торгової марки «Intex», розміром 150х200 см., вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 371 грн. 80 коп.;

-цифровий ефірний приймач торгової марки «TrimaxTP-2012 HD», з пультом, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 245 грн. 00 коп.;

-машинку для стрижки волосся торгової марки «Vitek» моделі «VT01357», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 становить 197 грн. 00 коп.;

-камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9127-9133/21-21 від 24.12.2021 не визначалась (недостатньо інформації для ідентифікації об`єкта).

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 місце вчинення злочину залишили, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6950 грн. 09 коп.

Окрім цього ОСОБА_8 , будучи засудженим згідно вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.03.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вирок суду не виконав та штраф не сплатив, а навпаки протягом року після засудження вчинив інше аналогічне умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 року та Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005 року, діючи умисно, повторно, восени 2021 року, проходячи повз лісові насадження за межами м. Липовець Вінницької області, побачив зростаючу рослину коноплі, з якої обірвав листя та тим самим незаконно придбав наркотичний засіб.

В подальшому ОСОБА_8 приніс знайдену рослину коноплі у житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_5 , де зазначену рослину висушив, розділив на частини та помістив до трьох поліетиленових пакетів, після чого зберігав вказані пакети з частинами висушеної рослини коноплі у житловому будинку до 17.12.2021 року.

На підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16.12.2021 року у справі № 136/2362/21 працівниками ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 17.12.2021 року о 13 год. 46 хв. було проведено обшук у домоволодінні, в якому проживає ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , у ході якого в одній із кімнат житловому будинку за вищевказаною адресою, під диваном, виявлено та вилучено три поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/18192-НЗПРАП від 29.12.2021 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено, канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 43,32 г, яку ОСОБА_8 зберігав без мети збуту для власних потреб.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визнали вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених в обвинувальних актах, однак від надання показань щодо фактичних обставин кримінальних проваджень відмовилися. Також додали, що щиро розкаюються, просили їх суворо не карати.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона була присутня при проведенні слідчого експерименту із ОСОБА_5 , який детально розказав та показав, яким чином було здійснено незаконне заволодіння ним, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із гаражного приміщення, розташованого в АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 , який детально розказав та показав, яким чином було здійснено незаконне заволодіння ним, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із гаражного приміщення, розташованого в АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 . Зокрема, він показав як вони відкривали ворота і як перемістили автомобіль за територію домоволодіння. Підтвердив, що підпис у протоколі проведення цієї слідчої дії належить йому.

Свідок ОСОБА_17 повідомив, що у жовтні 2021 року, більш точніше він не пам`ятає, до нього зателефонував брат ОСОБА_11 та повідомив, що у нього викрали автомобіль. Коли він прийшов до брата, який проживає в АДРЕСА_4 , то там уже були працівники поліції, які проводили огляд місця події.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що в жовтні 2021 року в с.Бухни, де він проживає, люди говорили, що у ОСОБА_11 викрали автомобіль.

Крім визнання вини обвинуваченими і показань свідків, винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом 17.10.2021 року підтверджується сукупністю інших доказів:

-протоколом огляду місця події від 18.10.2021 року з фототаблицями, згідно із яким було оглянуто територію домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено із зовнішньої сторони воріт на піщаній поверхні слід протектора шини легкового автомобіля із візерунком у вигляді двох полос по центру та роздільних полос, направлених на зовні. Також виявлено слід низу взуття з візерунком у вигляді ялинки, слід взуття із візерунком у вигляді хвиль та слід взуття із візерунком хаотично розміщених трикутників та ромбів, які були зафіксовані за допомогою фотозйомки. Також на зовнішніх воротах гаражного приміщення із їх внутрішньої сторони із замикаючого пристрою (клямки) було вилучено запаховий слід. Запаховий слід водночас було вилучено із лівої сторони засувного пристрою на зовнішніх воротах гаражного приміщення (т.4, а.с.84-97);

-протоколом огляду місця події від 20.10.2021 року з фототаблицями, згідно із яким було оглянуто стоянку для автомобілів при готелі «РІО», що за адресою: 1,5 км. Вінницького шосе від м. Хмельницького, де було виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, який на підставі виданого власником ОСОБА_12 доручення перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 . На поверхні кузова автомобіля були виявлені механічні пошкодження (т.4, а.с.121-134);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 21.10.2021 року, згідно із якою визнано речовим доказом транспортний засіб марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, та поміщений на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (т.4, а.с.135-136);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 21.10.2021 року, згідно із якою визнано речовими доказами вирізи чохла із сидінь автомобіля, запахові сліди та сліди ДНК, вилучені із конструктивних елементів транспортного засобу марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску (т.4, а.с.137, 138);

-протоколом добровільної видачі та огляду предметів від 20.10.2021 року з фототаблицями, згідно із яким ОСОБА_19 , проживаюча в АДРЕСА_7 , добровільна видала чоловічі черевики бойові утеплені типу Б, виробник ТОВ «Таланлегпром», 43 розміру, ТУ 15.2-072-00034022:2016, належні ОСОБА_6 (т.4, а.с.196-198);

-постановою про визнання речовим доказом від 20.10.2021 року, згідно із якою визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження чоловічі черевики бойові утеплені типу Б, виробник ТОВ «Таланлегпром», 43 розміру, ТУ 15.2-072-00034022:2016 (т.4, а.с.199);

-протоколом огляду місця події від 20.10.2021 року з фототаблицями, згідно із яким ОСОБА_10 добровільна видала належні її синові ОСОБА_7 шкіряні черевики чорного кольору 43 розміру із маркувальним позначенням V 2575 (т.4, а.с.201-204);

-постановою про визнання речовим доказом від 20.10.2021 року, згідно із якою визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження чоловічі черевики бойові утеплені із маркуванням V 2575 (т.4, а.с.205);

-висновком експерта за результатами проведення судової транспортно товарознавчої експертизи від 26.10.2021 року №7301/21-21, згідно із якою вартість автомобіля марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, станом на 18.10.2021 року складає величину 13821 грн. 70 коп. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результату пошкодження, становить 5010 грн. 16 коп. (т.4, а.с.208 - 214 );

-протоколом обшуку від 19.11.2021 року з фототаблицями, згідно із яким під час проведення цієї слідчої дії в АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було виявлено та вилучено чоловічі кросівки білого кольору марки «Reebok» та кросівки бежевого кольору з маркувальними позначками «OFF Vhite», що належать ОСОБА_4 (т.4, а.с.239-244);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.11.2021 року, згідно із якою визнано речовими доказами чоловічі кросівки білого кольору марки «Reebok» та кросівки бежевого кольору з маркувальними позначками «OFF Vhite», що належать ОСОБА_4 (т.4, а.с.246, 247);

-висновком експерта за результатами проведення судово трасологічної експертизи від 22.12.2021 року №8276/21-21 із таблицями ілюстрацій, згідно із яким слід низу взуття, зафіксований на фото №1, виявлений та вилучений способом фотофіксації під час ОМП від 18.10.2021 року із зовнішньої сторони вхідних воріт на піщаній поверхні домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , залишений взуттям, власником якого є ОСОБА_6 , а слід низу взуття, зафіксований на фото №3, виявлений та вилучений способом фотофіксації під час ОМП від 18.10.2021 року із зовнішньої сторони вхідних воріт на піщаній поверхні домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , залишений взуттям, власником якого є ОСОБА_4 (т.5, а.с.1-17);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.12.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який детально розповів та показав на місці, яким чином він разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 незаконного заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 (т.5, а.с.27, 28);

-висновком експерта від 21.02.2022 року №СЕ-19/102-22/1072 БД з фототаблицями, згідно із яким при порівнянні зразків запаху встановлено, що зразки запаху, вилучені з крові ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 наявні на зразку запаху, вилученого з внутрішньої поверхні дверної ручки пасажирських дверей, водійських дверей, поверхні керма автомобіля марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.5, а.с.40-81).

Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності та системному взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза розумним сумнівом є переконливими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує їхні дії за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

Крім визнання вини обвинуваченими, винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по епізоду таємного викрадення чужого майна 30.11.2021 року підтверджується сукупністю інших доказів:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.12.2021 року, в якій ОСОБА_14 просила притягнути до кримінальної відповідальності невідомих їй осіб, які шляхом вибиття вікна з належного їй житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_5 , проникли в середину, звідки викрали ряд речей (т.5, а.с.163);

-протоколом огляду місця події від 09.12.2021 року з фототаблицями, згідно із яким було оглянуто домогосподарство, що знаходиться по АДРЕСА_5 , та встановлено, що скляна шибка у вікні житлового будинку розбита (т.5, а.с.165 178);

-протоколом добровільної видачі та огляду предмета від 10.12.2021 року з фототаблицями, згідно із яким ОСОБА_20 , проживаючий по АДРЕСА_8 , видав комп`ютерний монітор в корпусі сірого кольору, на якому наявний напис чорного кольору «LG Flatron L1510S», ніжку для тримання монітору чорного кольору, набір для куріння, який складається із дерев`яної коробки чорного кольору з написом «Zippo», які, як пояснив останній, йому приніс ОСОБА_21 разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_22 в ніч на 01.12.2021 року (т.5, а.с.180-185);

-протоколом добровільної видачі та огляду предмета від 10.12.2021 року з фототаблицями, згідно із яким ОСОБА_23 , проживаючий в с.Малинки, Погребищенської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області, добровільно видав бінокль в корпусі чорного кольору марки «Arsenal», що знаходиться у чохлі чорного кольору, який, як пояснив останній, він придбав у грудні місяці у чоловіка на ім`я ОСОБА_24 (а.с.187-190);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 10.12.2021 року, згідно із якою визнано речовими доказами та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів монітор в корпусі сірого кольору марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S», неповний набір для куріння марки «Zippo», бінокль марки «Arsenal» в корпусі чорного кольору, разом із чохлом чорного кольору (т.5, а.с.191);

-протоколом обшуку від 17.12.2021 року, згідно із яким під час проведення обшуку в домогосподарстві по АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 добровільно видав монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM», матрац надувний марки «Intex» з подушкою, матерчату сумку темно зеленого кольору з надписом «Колібрі К-280Т», роутер в корпусі білого кольору марки «Netis» моделі «WF 2411 E», камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору із вставкою чорного кольору (т.5, а.с.197-199);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.12.2021 року, згідно із якою визнано речовими доказами та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM», матрац надувний марки «Intex» з подушкою, матерчату сумку темно зеленого кольору з надписом «Колібрі К-280Т», роутер в корпусі білого кольору марки «Netis» моделі «WF 2411 E», камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору із вставкою чорного кольору (т.5, а.с.200);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року, згідно із яким потерпіла ОСОБА_14 за характерними ознаками впізнала належний їй монітор під №3 та відеокамеру під №1 (т.5, а.с.202-204);

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 16.12.2021 року №8785-8788/21-21, згідно із якою ринкова вартість набору торгової марки «Zippo» серії «Venetian» становить 292 грн. 50 коп., ринкова вартість монітору торгової марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S» становить 217 грн. 00 коп., ринкова вартість бінокля торгової марки «Arsenal» моделі «NBN18 16 х 50 Porro» становить 1490 грн. 67 коп., ринкова вартість човна надувного торгової марки «Колібрі» моделі «К-280Т» становить 3636 грн. 12 коп. (т.5, а.с.217-220);

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 24.12.2021 року №9127-9133/21-21, згідно із яким ринкова вартість гумового човна торгової марки «Колібрі» моделі «К-280Т» становить 3636 грн. 12 коп., ринкова вартість монітора торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM» становить 330 грн. 00 коп., ринкова вартість роутера торгової марки «Netis» моделі «WF 2411 E» становить 170 грн. 00 коп.; ринкова вартість матраца надувного двоспального торгової марки «Intex», розміром 150 Х 200 см., становить 371 грн. 80 коп.; ринкова вартість цифрового ефірного приймача торгової марки «TrimaxTP-2012 HD» з пультом становить 245 грн. 00 коп., ринкова вартість машинки для стрижки волосся торгової марки «Vitek» моделі «VT01357» становить 197 грн. 00 коп. (т.5, а.с.224 228).

Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності та системному взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза розумним сумнівом є переконливими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує їхні дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Крім визнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу в сукупності доводиться іншими доказами:

-протоколом обшуку від 17.12.2021 року, згідно із яким під час проведення обшуку в домогосподарстві по АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_8 , в одній із кімнат було виявлено та вилучено пакет синього кольору із написом BMW, в середині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору із різким запахом рослин коноплі. Окрім того, під диваном було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет сірого кольору, в середині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору із різким запахом рослин коноплі. В одній із господарських споруд було виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння у розібраному стані з двох деформованих пляшок та фольгового наперстка із залишками речовини темно коричневого кольору з різким запахом рослин коноплі (т.5, а.с.197-199);

-висновком експерта від 30.12.2021 року №СЕ-19/102-21/18190 НЗПРАП, згідно із яким в нашаруванні речовини темно коричневого кольору, яке знаходиться на поверхнях фрагментів пляшок, вилучених під час обшуку від 17.12.2021 року, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,050 г (т.5, а.с.232-236);

-висновком експерта від 29.12.2021 року №СЕ-19/102-21/18192 НЗПРАП, згідно із яким надані на дослідження речовини рослинного походження, вилучені під час обшуку від 17.12.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 43, 32 г (т.5, а.с.239-247).

Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності та системному взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза розумним сумнівом є переконливими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Крім визнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу в сукупності доводиться іншими доказами:

-протоколом огляду місця події від 07.03.2020 року з фототаблицями, в ході якого під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем постійного проживання ОСОБА_4 , у вітальні поряд із диваном було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, заповнений подрібненою речовиною рослинного походженнятемно коричневого кольору, схожою на рослини коноплі, та металевий наперсток із нашаруванням речовини рослинного походження (т.6, а.с.61-70);

-висновком експерта від 17.03.2020 року №501, згідно із яким речовина рослинного походження, вилучена під час огляду місця події від 07.03.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 11,03 г. Нашарування речовини коричневого кольору на внутрішній поверхні металевого виробу, вилученого під час огляду місця події від 07.03.2020 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,0741 г (т.6, а.с.86-91);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20.03.2020 року, згідно із якою визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати речових доказів особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 11,03 г. та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,0741 г (т.6, а.с.93).

Вирішуючи питання про правову кваліфікацію діяння ОСОБА_4 по епізоду незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, що були припинені працівниками поліції 07.03.2020 року, суд виходить із наступного.

За пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням його дії кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, наявність кваліфікуючої ознаки «повторність» у діяннях ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення, зумовлена тієї обставиною, що 06.04.2020 року до суду було направлено обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні №00001888 про обвинувачення його за ч.1 ст.309 КК України.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Судувід 14.09.2020 року у справі № 591/4366/18 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.

Згідно із довідкою керівника апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2025 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000188 від 03.03.2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, перебуває в провадженні цього суду.

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про постановлення іншим судом обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, як обставини, яка, на думку сторони обвинувачення, може слугувати підставою для наявності в його діяннях кваліфікуючої ознаки «повторність».

Разом із тим, слід відзначити, що об`єктивна сторона складу кваліфікованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК (в редакції станом на 07.03.2020 року, тобто на час припинення кримінально протиправних діянь) характеризувалася діяннями, передбаченими частиною 1 цієї статті, вчиненими повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Проте, Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, що набрав чинності 01.07.2020 року, частину 2 ст.309 КК України викладено в новій редакції, за змістом якої цією кримінально правовою нормою охоплюються дії, передбачені частиною 1 цієї статті, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Таким чином, законодавець, викладаючи в новій редакції норму ч.2 ст.309 КК України, замінив кваліфікуючу ознаку «повторність» іншою кваліфікуючою ознакою «вчинення протягом року після засудження за цією статтею», яка за своїм сутнісним кримінально - правовим змістом становить більш суттєву суспільну небезпечність у порівнянні із попередньою.

Згідно із ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи наведене, Закон №2617-VIII від 22.11.2018 року в описаній частині слід розуміти як закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння в сенсі ч.1 ст.5 КК України, оскільки ним фактично виключено із диспозиції ч.2 ст.309 КК України кваліфікуючу ознаку «повторність», а тому суд вважає, що приписи згаданого Закону застосовні до цієї кримінально правової ситуації.

Водночас, слід зазначити, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Змінити обвинувачення під час судового розгляду може прокурор (ст.337 КПК України).

У постанові Верховного Суду від 26.10.2023 року у справі №608/1733/20 обумовлено, що виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, а також правова кваліфікація правопорушення, визначає межі судового розгляду кримінального провадження. Правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді. Тому, обставини які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні мають бути викладеними чітко і конкретно, та наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення. В ході судового розгляду, суд зіставляє фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою та встановлює чи відповідають наведені в обвинувальному акті фактичні дані і підтверджені в суді, складу конкретного злочину, передбаченого Особливою частиною КК України.

Із фактичних обставин, які наведені в обвинувальному акті, та юридичної формули висунутого обвинувачення вбачається, що органом досудового розслідування не інкримінувалася ОСОБА_4 кваліфікуюча ознака «вчинення протягом року після засудження за цією статтею».

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 по епізоду незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, що були припинені працівниками поліції 07.03.2020 року, із ч.2 ст.309 КК України на ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

В силу приписів ч.1 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Телеологічне (цільове) тлумачення положень ст.ст.50, 65 КК України у їх сукупності дозволяє дійти висновку, що призначення покарання це форма реалізації кримінально правового реагування, що відноситься до дискреційних повноважень суду та полягає в його владній інтелектуально вольовій діяльності, спрямованій на застосування закріплених у законі заходів державного примусу, унаслідок яких тимчасово обмежуються (звужуються) права та свободи особи, винної у вчиненні кримінально караного діяння.

Як роз`яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги, що вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, в силу приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря - психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, та беручи до уваги ступінь суспільної небезпечності вчинених діянь, фактичні обставини кримінальних проваджень, спосіб та обстановку вчинення злочинів, форму та характер вини, особу обвинуваченого, зважаючи на позицію прокурора, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкціях ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до нього додаткового покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді конфіскації майна.

Разом із цим, ОСОБА_7 слід визначити покарання за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю окреслених кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.

Крім того, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив означені кримінальні правопорушення після постановлення вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

З огляду на викладене, на підставі ч.5 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за сукупністю кримінальних правопорушень, частково слід приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_7 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, без конфіскації майна.

Призначення ОСОБА_7 зазначеного покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст.ст.50, 65 КК України, ураховує принципи справедливості та індивідуалізації покарання, є домірним, необхідним та достатнім для його ресоціалізації, виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, в силу приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря - психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, та беручи до уваги ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, фактичні обставини кримінального провадження, спосіб та обстановку вчинення злочину, форму та характер вини, особу обвинуваченого, зважаючи на позицію прокурора, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.2 ст.289 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до нього додаткового покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді конфіскації майна.

Поряд із цим, як слідує із матеріалів кримінального провадження, інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив після постановлення двох вироків: 1) Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2021 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки; 2) Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, а вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2021 року визначено виконувати самостійно.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 року у справі № 443/806/19 викладено правовий висновок, згідно із яким, якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч.3 ст.78 та ст.71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст.71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Відтак, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуті частини покарання за попередніми вироками Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2021 року та Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, без конфіскації майна.

Призначення ОСОБА_6 зазначеного покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст.ст.50, 65 КК України, ураховує принципи справедливості та індивідуалізації покарання, є домірним, необхідним та достатнім для його ресоціалізації, виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, в силу приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України - нетяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря - психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, та беручи до уваги ступінь суспільної небезпечності вчинених діянь, фактичні обставини кримінальних проваджень, спосіб та обстановку вчинення злочинів, форму та характер вини, особу обвинуваченого, зважаючи на позицію прокурора, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_8 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкціях ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

Разом із цим, ОСОБА_8 слід визначити покарання за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.

Крім того, як слідує із матеріалів кримінального провадження, інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_8 вчинив до постановлення вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 року, яким його засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Відтак, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 року, ОСОБА_8 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, та в строк остаточно призначеного покарання зарахувати покарання, відбуте частково за згаданим попереднім вироком.

Призначення ОСОБА_8 зазначеного покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст.ст. 50, 65 КК України, ураховує принципи справедливості та індивідуалізації покарання, є домірним, необхідним та достатнім для його ресоціалізації, виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, в силу приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря - психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, та беручи до уваги ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, фактичні обставини кримінальних проваджень, спосіб та обстановку вчинення злочину, форму та характер вини, особу обвинуваченого, зважаючи на позицію прокурора, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.2 ст.289 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до нього додаткового покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді конфіскації майна.

Щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України, то суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.12 КК України (в редакції, діючій на час вчинення кримінального правопорушення) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за якими в силу норми п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, діючій на час вчинення кримінального правопорушення) становив 5 років.

Однак, відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, за вчинення яких може бути призначено покарання у виді обмеження волі, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за якими в силу діючої норми п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) становить 3 роки.

Згідно із ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи наведене, Закон №2617-VIII від 22.11.2018 року в контексті встановленого ст.49 КК України більш сприятливого для винної особи диференційованого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею (частиною статті) Особливої частини КК України, санкція якої передбачає найбільш суворе альтернативне покарання у виді обмеження волі, слід розуміти як закон про кримінальну відповідальність, що «іншим чином поліпшує становище особи» в розумінні ч.1 ст.5 КК України, а отже, на переконання суду, є застосовним до розглядуваної кримінально правової ситуації.

Із матеріалів справи вбачається, що з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, сплив строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

За змістом ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі № 161/7253/18 виснувано, що такий вид звільнення від покарання («звільнення від призначення покарання», «засудження без призначення покарання» або «відмова від визначення покарання в обвинувальному вироку»), як одна з форм реалізації кримінально правового реагування, визначений у частинах 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК, при визнанні особи винною у вчиненні злочину, надає можливість засудження такої особи без призначення покарання, тобто дозволяє відмовитись від призначення конкретного заходу примусу за наявності певних передбачених законом на те підстав. У такому випадку суд, постановивши обвинувальний вирок, разом з тим у самому вироку зазначає, що покарання особі не призначається, тобто суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання або засуджує без покарання. Водночас, при засудженні особи без призначення покарання, один з найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності осуд особи, яка вчинила злочин, залишається і знаходить своє відображення в обвинувальному вироку.

Таким чином, звільнення винної особи від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України здійснюється без призначення конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою її визнано винуватою.

Зважаючи на викладене, суд, визнаючи ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, водночас вважає за необхідне звільнити його від призначення покарання за цим законом у зв`язку із закінченням строків давності.

В той же час, як встановлено судом, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2021 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

А тому на підставі ч.1 ст.71, підпункту «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч.2 ст.289 КК України, слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2021 року, та призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, без конфіскації майна.

За ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Вирішуючи питання щодо визначення початку та закінчення строку обчислення періоду попереднього ув`язнення, що має бути зарахований у строк покарання у виді позбавлення волі, суд виходить передусім із положень ч.1 ст.17 КПК України, за змістом яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, виходячи із наведених норм кримінального процесуального законодавства у їх сув`язі, обчислення строку відбування покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі не з дня набрання вироком законної сили, а з дня ухвалення вироку судом першої інстанції, та зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення по цей же день, суперечить загальним засадам кримінального судочинства, та фактично спотворює точний зміст означених правових норм.

Такий підхід також знайшов своє відображення у приписах ч.1 ст.87 КПК України, за сутнісним змістом яких особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання після спливу певного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Відповідність вимогам чинного законодавства зарахування строку попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили, а не по день його ухвалення судом першої інстанції, підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.11.2018 року у справі №175/230/17-к (17).

Отже, на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення в рамках розглядуваного кримінального провадження з моменту його затримання (13.12.2021 року) по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, а строк відбування покарання слід обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

Такий же підхід слід застосовувати до визначення початку обчислення строку відбування покарання і для інших обвинувачених, яким суд призначив покарання у виді позбавлення волі, яке вони мають відбувати реально.

За змістом п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

В силу п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України до переліку запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо наявності достатніх підстав для залишення обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, суд враховує, що ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді реального позбавлення волі, останній ніде не працює, а отже не має законних джерел існування, не одружений, що свідчить про відсутність вагомих соціально-стримуючих факторів, та дає обґрунтовані підстави вважати, що він може ухилятися від відбування призначеного покарання.

В той же час, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Руслана Яковенко проти України», заява №?5425/11 від 04.06.2015, Європейський суд з прав людини зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть, якщо він ще не набрав законної сили, і його можна оскаржити. Більше того, особа, засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися тою, що перебуває під вартою, до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «c» пункту 1 статті 5 Конвенції.

У справі «Вемгофф проти Німеччини», заява №?2122/64 від 27.06.1968, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, котрих за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту.

Отже, навіть, якщо національне законодавство держави - члена передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами всіх інстанцій, попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

В силу ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відтак, виходячи із наведених вище доводів, та ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність залишення обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але на строк, що не перевищує шістдесяти днів.

Такий висновок суду узгоджується із судовою практикою суду касаційної інстанції (див. постанову Верховного Суду від 13.06.2023 у справі №442/7570/17).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, в силу приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, в силу положень ст.89 КК України вважається раніше не судимим, на обліку у лікаря - психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, та беручи до уваги ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, фактичні обставини кримінального провадження, спосіб та обстановку вчинення злочину, форму та характер вини, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.2 ст.289 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до нього додаткового покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді конфіскації майна.

Разом із цим, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та обставини його вчинення, зокрема роль ОСОБА_5 , який не був ініціатором незаконного заволодіння транспортним засобом, особу винного, який є людиною молодого віку, вважається раніше не судимим, зважаючи на позицію прокурора, суд на підставі ч.1 ст.75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства в умовах реального відбування покарання та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням зі встановленням йому іспитового строку.

Призначення зазначеного покарання зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від його відбування з випробуванням, на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільні позови у даному об`єднаному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000326 під час досудового розслідування в загальному становлять 10941 грн. 23 коп., які в рівних частках (2735 грн. 30 коп.) слід стягнути на користь держави із обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000398 під час досудового розслідування по епізоду крадіжки, вчиненої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в загальному становлять 4461 грн. 94 коп., які в рівних частках (2230 грн. 97 коп.) слід стягнути на користь держави із обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а по епізоду незаконного зберігання наркотичних засобів ОСОБА_8 2475 грн. 92 коп., які слід стягнути із останнього.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000048 під час досудового розслідування складають 1256 грн. 20 коп., які слід стягнути на користь держави із ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме транспортний засіб марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України слід повернути законному володільцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а речі, викрадені 30.11.2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_5 , необхідно повернути власнику ОСОБА_14 .

Запаховий слід із внутрішньої сторони воріт з поверхні замикаючого пристрою (клямки), запаховий слід із зовнішньої сторони воріт з поверхні замикаючого пристрою (засов), вирізи чохла переднього пасажирського сидіння легкового автомобіля, із лівої сторони заднього сидіння автомобіля, водійського сидіння автомобіля, правої сторони заднього сидіння автомобіля, три сліди пальців рук, запаховий слід із поверхні керма автомобіля, запаховий слід із внутрішньої дверної ручки вхідних дверей, запаховий слід із поверхні дверної ручки, запаховий слід із поверхні важеля ПП автомобіля, слід ДНК із поверхні внутрішньої дверної ручки водійських дверей автомобіля, слід ДНК із поверхні зовнішньої дверної ручки водійських дверей автомобіля, слід ДНК із поверхні внутрішньої дверної ручки на передніх пасажирських дверях автомобіля, слід ДНК із поверхні керма автомобіля, біологічні зразки підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено, канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 43,32 г, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 11,03 г., та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,0741 г на підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України слід знищити.

Чоловічі черевики бойові утеплені типу Б, виробник ТОВ «Таланлегпром», 43 розміру, ТУ 15.2-072-00034022:2016 на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України необхідно повернути ОСОБА_6 , шкіряні черевики чорного кольору 43 розміру із маркувальним позначенням V 2575 повернути ОСОБА_7 , чоловічі кросівки білого кольору марки «Reebok» та кросівки бежевого кольору з маркувальними позначками «OFF Vhite» - повернути ОСОБА_4 .

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що вищезазначений транспортний засіб та чоловічі черевики не підлягають спеціальній конфіскації, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на них ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.10.2021 року у справі №136/1913/21.

Також необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 14.12.2021 року у справі №136/2328/21 на монітор в корпусі сірого кольору марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S», неповний набір для куріння марки «Zippo», бінокль марки «Arsenal» в корпусі чорного кольору, разом із чохлом чорного кольору, та ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2021 року у справі №136/2385/21 на монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM», матерчату сумку темно зеленого кольору з надписом «Колібрі К-280Т», роутер в корпусі білого кольору марки «Netis» моделі «WF 2411 E», камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору із вставкою чорного кольору.

Крім того, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 року у справі №143/297/20 на речовину рослинного походження, яка міститься у спеціальному пакеті Експертної служби МВС №2676954 та металевий наперсток із нашаруванням рослинного походження, який міститься у спеціальному пакеті Національної поліції України №0024225.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л ИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 11 (одинадцять) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_7 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуті частини покарання за попередніми вироками Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2021 року та Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та на підставі пункту 2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити його від призначення покарання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2021 року, та призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення за період з 13.12.2021 року по день набрання вироком суду законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 27.04.2025 року включно.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 4966 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят шість) грн. 27 коп.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2735 (дві тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 30 коп.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 5211 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн. 22 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3991 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2735 (дві тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 30 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.10.2021 року у справі №136/1913/21 на транспортний засіб марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, чоловічі черевики бойові утеплені типу Б, виробник ТОВ «Таланлегпром», 43 розміру, ТУ 15.2-072-00034022:2016, шкіряні черевики чорного кольору 43 розміру із маркувальним позначенням V 2575, чоловічі кросівки білого кольору марки «Reebok» та кросівки бежевого кольору з маркувальними позначками «OFF Vhite».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 14.12.2021 року у справі №136/2328/21 на монітор в корпусі сірого кольору марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S», неповний набір для куріння марки «Zippo», бінокль марки «Arsenal» в корпусі чорного кольору, разом із чохлом чорного кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2021 року у справі №136/2385/21 на монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM», матерчату сумку темно зеленого кольору з надписом «Колібрі К-280Т», роутер в корпусі білого кольору марки «Netis» моделі «WF 2411 E», камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору із вставкою чорного кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 року у справі №143/297/20 на речовину рослинного походження, яка міститься у спеціальному пакеті Експертної служби МВС №2676954 та металевий наперсток із нашаруванням рослинного походження, який міститься у спеціальному пакеті Національної поліції України №0024225.

Речові докази, а саме:

- транспортний засіб марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, повернути законному володільцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителю АДРЕСА_4 ;

-набір торгової марки «Zippo» серії «Venetian», монітор торгової марки «LG» серії «Flatron» моделі «L1510S», бінокль торгової марки «Arsenal» моделі «NBN18 16х50 Porro», човен гумовий торгової марки «Колібрі» моделі «К-280Т», монітор торгової марки «АОреn» моделі «F50 EM, роутер торгової марки «Netis» моделі «WF 2411 E», матрац надувний двоспальний торгової марки «Intex», розміром 150х200 см., цифровий ефірний приймач торгової марки «TrimaxTP-2012 HD», з пультом, машинку для стрижки волосся торгової марки «Vitek» моделі «VT01357», камеру відеонагляду «Smart Camera» в корпусі білого кольору повернути власнику ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительці АДРЕСА_6 ;

-чоловічі черевики бойові утеплені типу Б, виробник ТОВ «Таланлегпром», 43 розміру, ТУ 15.2-072-00034022:2016повернути ОСОБА_6 , шкіряні черевики чорного кольору 43 розміру із маркувальним позначенням V 2575 повернути ОСОБА_7 , чоловічі кросівки білого кольору марки «Reebok» та кросівки бежевого кольору з маркувальними позначками «OFF Vhite» повернути ОСОБА_4 ;

-запаховий слід із внутрішньої сторони воріт з поверхні замикаючого пристрою (клямки), запаховий слід із зовнішньої сторони воріт з поверхні замикаючого пристрою (засов), вирізи чохла переднього пасажирського сидіння легкового автомобіля, із лівої сторони заднього сидіння автомобіля, водійського сидіння автомобіля, правої сторони заднього сидіння автомобіля, три сліди пальців рук, запаховий слід із поверхні керма автомобіля, запаховий слід із внутрішньої дверної ручки вхідних дверей, запаховий слід із поверхні дверної ручки, запаховий слід із поверхні важеля ПП автомобіля, слід ДНК із поверхні внутрішньої дверної ручки водійських дверей автомобіля, слід ДНК із поверхні зовнішньої дверної ручки водійських дверей автомобіля, слід ДНК із поверхні внутрішньої дверної ручки на передніх пасажирських дверях автомобіля, слід ДНК із поверхні керма автомобіля, біологічні зразки підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено, канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 43,32 г, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 11,03 г., та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,0741 г - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - з моменту вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя