Справа № 761/1057/25
Провадження № 1-кп/761/2760/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004444 від 06.11.2024, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Папуженців Черкаської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, працює радником у КП «Центр комунальних послуг», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004444 від 06.11.2024 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що 25 жовтня 2024 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_3 знаходився у автомобілі «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля правого краю дороги, напроти будинку №2/4 по вул. Златоустівській у м. Києві. З метою виїзду з місця стоянки, ОСОБА_3 сів за кермо технічно справного автомобіля «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , та мав намір розпочати рух.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б»; 10.1 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_3 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, натиснув на педаль акселератора, що призвело до початку руху автомобіля «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , вперед, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , притиснувши передньою частиною керованого ним автомобіля до припаркованого попереду автомобіля «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , біля задньої частини якого перебувала та завантажувала особисті речі ОСОБА_6 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду транспортним засобом, потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого передпліччя: крововилив м`яких параартикулярних тканин коліна; розрив правої передньої хрестоподібної зв`язки; розрив заднього рогу медіального меніска справа (із явищами бурситу); забій кісткового мозку метафазу латерального виростку правої стегнової кістки, епіфіза медіального виростка правої стегнової кістки; розрив прямої та медіальної голівок чотириголового м`язу правого стегна які відноситься до середнього ступеню тяжкості.

З урахуванням вказаного в діях водія автомобіля «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання про звільнення ОСОБА_3 підтримала та просила задовольнити із зазначених у ньому підстав. Зауважила, що завдана потерпілій шкода в повному обсязі відшкодована підозрюваним, останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, сторони примирилися, а відтак, наявні достатні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження стосовно нього. Також просила долучити відповідні матеріали кримінального провадження та вирішити питання щодо стягнення із підозрюваного процесуальних витрат.

Потерпіла ОСОБА_6 просила звільнити підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, підтвердила факт примирення з останнім, запевнила, що жодних претензій до підозрюваного вона не має.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Крім того, просив скасувати арешт, накладений на транспортні засоби в рамках даного кримінального провадження.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть пред`явленої підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження за цієї підстави. Так, підозрюваний зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, підтвердив, що здійснив наїзд на потерпілу за обставин, які викладені вище, у подальшому завдана шкода була відшкодована потерпілій у повному обсязі та вони із потерпілою примирились. Відтак, просив закрити провадження, оскільки притягується до кримінальної відповідальності вперше, відшкодував заподіяну шкоду та вони з потерпілою примирилися.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який є необережним нетяжким злочином.

Зі змісту клопотання, а також долучених прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України не є корупційним злочином.

Крім того, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також примирився з потерпілою ОСОБА_6 та відшкодував завдані потерпілій збитки, що безпосередньо підтверджено потерпілою у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, оскільки в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_3 з приводу звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Також в рамках кримінального провадження №0004444 від 06.11.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2024 було накладено арешт на автомобіль «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та автомобіль «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТОВ «УТТ».

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказані автомобілі накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закриття кримінального провадження у порядку ст. 286 КПК України.

Разом з тим, при винесенні остаточного рішення суд у відповідності до ст. 126 КПК України своїм вироком або ухвалою вирішує питання щодо процесуальних витрат.

Так, відповідно до висновку колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №930/497/23 у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у формі закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Відтак, закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Таким чином, стягненню із підозрюваного ОСОБА_3 підлягають процесуальні витрати, пов`язані із проведенням - судової експертизи №СЕ-19/111-24/66443-ІТ від 12.12.2024 у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп., та судової експертизи №СЕ-19/111-24/72611-ІТ від 16.12.2024 у розмірі 1989 (однієї тисячі дев`ятсот вісімдесяти дев`яти) грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 126, 174, 284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004444 від 06.11.2024 - закрити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судової експертизи №СЕ-19/111-24/66443-ІТ від 12.12.2024 у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.;

- судової експертизи №СЕ-19/111-24/72611-ІТ від 16.12.2024 у розмірі 1989 (однієї тисячі дев`ятсот вісімдесяти дев`яти) грн. 75 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2024 року, на:

- Автомобіль «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТОВ «УТТ»,

- автомобіль «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Речові докази:

-Автомобіль «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , - повернути у розпорядження ОСОБА_6 ;

-Автомобіль «Volvo C40», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути у розпорядження законного власника.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 24 січня 2025 року о 12 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1