Справа № 159/1583/25 Провадження №11-сс/802/211/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000341 від 14.03.2025 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: колоду № 1 довжина 5,2 м, діаметр 0,2 м; колоду № 2 довжина 1,2 м, діаметр 0,38 м; колоду № 3 довжина 5,1 м, діаметр 0,18 м; колоду № 4 довжина 5,4 м, діаметр 0,14 м; колоду № 5 довжина 5,05 м, діаметр 0,22 м.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 14.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Встановлено, що 13.03.2025 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) поблизу села Воля - Ковельська, Ковельського району, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємно викрав деревину породи сосна загальною кубомасою 3 куб.м, яку в подальшому перевозив на тракторі синього кольору марки «Dong Feng» із гужовим засобом. З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на майно (а.с.1-2).

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000341 від 14.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що за наявних доказів в даному випадку наявні кримінально протиправні дії стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України у вказаному кримінальному провадженні. З огляду на зазначене в задоволенні клопотання слідчого відмовити (а.с.20).

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор подала апеляційну скаргу в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною, не обґрунтованою і такою що підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що під час винесення процесуального рішення суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки, залишив поза увагою ті факти, що особа керуючи трактором з гужовим засобом перевозила колоди деревини породи сосна у кількості 18 штук без товарно-транспортних накладних або інших документів, що підтверджують його законне перевезення вказаних колод, відмовився надавати будь-які пояснення, у тому числі де саме він придбав вказану деревину.

Вважає, що арешт 5 колод, вилучених у ході огляду місця події, що мали місце 14.03.2025 року необхідний з метою проведення судової трасологічної експертизи для порівняння із деревиною, виявленою у гужовому засобі трактора. Зазначає, що 5 колод були виявлені на місці, де ймовірно завантажувався гужовий засіб трактора, яким перевозились 18 колод деревини породи сосна. Тому із колоди № 2 зроблено зріз та поміщено у поліетиленовий пакет для подальшого порівняння.

Так у даному кримінальному провадженні необхідно забезпечити збереження даних речових доказів для порівняння деревини, яка була вилучена оглядом місця події від 13.03.2025 року, так як колоди знаходяться без нагляду та власника посеред лісу, тому вони можуть бути використані та знищені з метою приховування слідів злочину та доказів у даному кримінальному провадженні.

Вважає, що вилучене майно, деревина у кількості 5 колод породи сосна відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки можна провести порівняльне дослідження з вилученою деревиною у кількості 18 колод, яку виявлено під час перевезення трактором 13.03.2025 року.

Просить ухвалу слідчого від 26.03.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого та накласти арешт на:

-колода № 1 довжина 5,2 м, діаметр 0,2 м;

-колода № 2 довжина 1,2 м, діаметр 0,38 м;

-колода № 3 довжина 5,1 м, діаметр 0,18 м;

-колода № 4 довжина 5,4 м, діаметр 0,14 м;

-колода № 5 довжина 5,05 м, діаметр 0,22 м.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.ч.2-6 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

Так, ч.1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.03.2025 року до ЄРДР за №0000341 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 14.03.2025 року колоду № 1 довжина 5,2 м, діаметр 0,2 м; колоду № 2 довжина 1,2 м, діаметр 0,38 м; колоду № 3 довжина 5,1 м, діаметр 0,18 м; колоду № 4 довжина 5,4 м, діаметр 0,14 м; колоду № 5 довжина 5,05 м, діаметр 0,22 м, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що навні підстави для встановлення певних заборон у випадках, визначених ст.170 КПК України, на вказане майно з метою його збереження чи використання в інтересах слідства, оскільки володільця деревини не встановлено, як і інших осіб, які вказували б на наявність прав на використання деревини.

За наведених обставин апеляційний суд доходить висновку, що прокурором не доведено необхідності у накладенні арешту на деревину з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів.

Рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та накладення арешту на деревинуу кількості 5 колод породи сосна, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, оскільки доводи прокурора не знайшли свого підтвердження, його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: