Справа № 296/4263/25
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого зазначено, що 10.04.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 .

Заявником зазначено, що з 1998 р. по 2025 р. ОСОБА_4 , працювала в КП «обласний медичний консультативно-діагностичний центр Житомирської міської ради», на посаді медичної сестри у відділенні функціональної діагностики, де отримувала заробітну платню та мала можливість робити заощадження.

Окрім того, з початку повномасштабного вторгнення росії на територію України ОСОБА_4 , виїхала до Німеччини де отримала статус біженки, та отримувала протягом трьох місяців одноразову допомогу у сумі 320 євро.

Таким чином, вважає, що походження зазначених вище грошових коштів, цілком та повністю підтверджується нашими доводами та доказами. Разом із тим, ОСОБА_4 не є підозрюваною у вказаному вище провадженні.

Крім цього вказано, що КП «обласний медичний консультативно-діагностичний центр Житомирської міської ради», є ліквідованим а ОСОБА_4 , як працівник з початку не отримує заробітну плату та ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з даним клопотанням.

Адвокат ОСОБА_3 у заяві від 22.04.2025 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Слідчий ОСОБА_6 просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 від 10.04.2025 накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/1209/25 від 03.02.2025 за місцем проживанням ОСОБА_4 у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 52000 гривень, 1700 доларів США, 640 Євро; електроенцефалограми на 7 арк.; чорнові рукописні написи на 6 арк.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , виїхала до Німеччини де отримала статус біженки, що підтверджується тимчасовим документом виданим у Німеччині від 10.04.2022 р. який був дійсний до 09.04.2024 р. КП «обласний медичний консультативно-діагностичний центр Житомирської міської ради», є ліквідованим. Відповідно до витягу з пенсійного фонду ОСОБА_4 , як працівник з початку 2025 року не отримує заробітну плату.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені грошові кошти є предметом вчинення злочину чи зберегли на собі його сліди та не заперечувалось, що дані кошти є особистою власністю ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 квітня 2025 року у справі № 296/2324/25 на грошові кошти в сумі 52000 гривень, 1700 доларів США, 640 Євро, які належать ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1