У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,-

встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року.

Заявник посилається на те, що постанова старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0003999 від 15 грудня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, через неповноту досудового розслідуванн, не зясування всіх обставин у справі та передчасне закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні 23.01.2025 року та 13.02.2025 року надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі, зазначив, що постанова є очевидно незаконною, без зясування всіх обставин, без його допиту, допиту власника майна, свідків, без встановлення причетності працівників правоохоронних органів, до заволодіння сторонніми особами його майном.

В судове засідання 17.02.2025 року, ОСОБА_3 не з"явився, разом з тим, слідчий суддя вважає, оскільки останній був повідомлений належним чином, надав суду пояснення по суті скарги, у його присутності частково було досліджено матеріали кримінального провадження, враховуючи що розгляд скарги триває вже значний проміжок часу та станом на 17.02.2025 року, слідчим суддею з"ясовано всі обставини необхідні для завершення розгляду справи, слідчий суддя вважає можливим завершення розгляду скарги здійснити у відсутності ОСОБА_3 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0003999 від 15 грудня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року закрито на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за закінченням строку досудового розслідування, визначений ст..219 КПК України, закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що 15.12.2018 року в ЧЧ Ужгородського ВП зі служби 102 надійшло повідомлення про те, щодо них в телефонному режимі надійшло повідомлення особи яка представилась як ОСОБА_3 про те що за адресою АДРЕСА_1 невідомі особи без письмового дозволу ОСОБА_3 самовільно проживають за вищевказаною адресою та перешкоджають заявнику трудовій діяльності шляхом погроз.

Вказане повідомлення зареєстровано в ЖЄО Ужгородського ВП ГУНП за №28598 від 15 грудня 2018 рокувідомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003999з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження був опитаний заявник ОСОБА_3 який пояснив, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 , яку він представляє згідно довіреності, зазначає, що особи ромської народності проникли в квартиру та відкрито розкрадають майно, документи та електроенергію. Зі слів вказаних осіб, проживати їм дозволили працівники правоохоронних органів, при цьому представники правоохоронних органів заявнику як представнику власника квартири перешкоджають, мотивуючи свої дії тим, що особи ромської народності мають право проживати у вказаній квартирі. Окрім того було опитано ОСОБА_6 яка пояснила, що 27.09.2018 року вона разом з сім`єю вийняла житло у громадянина ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 де проживає і на момент дачі пояснення, та сплачувала ОСОБА_3 грошові кошти, з яких вже сплатила 6200 гривень, 5000 гривень, 3000 гривень, 14.12.2018 року близько 17.12 год. до них на орендовану квартиру прийшов ОСОБА_3 який пошкодив вхідні двері, погрожував фізичною розправою мешканцям квартири та здійснював психологічний тиск на всю її сім`ю. Згідно рапорту інспектора патрульної поліції, який здійснював виїзд 14.12.2018 року на місце події за повідомленням ОСОБА_3 , встановлено, що прибувши за адресою АДРЕСА_1 було виявлено заявника, ОСОБА_3 та громадянку ОСОБА_7 яка проживає в даній квартирі разом з двома малолітніми дітьми, віком 1 і 3 роки. ОСОБА_7 пояснила, що присутній ОСОБА_3 в якого вона проживає шахрайським шляхом виманив від неї грошові кошти в сумі 9000 гривень та 12000 гривень як оплату за здачу в оренду квартири, і які вона йому сплатила, однак отримавши вказані грошові кошти, ОСОБА_3 почав виганяти її та її двох малолітніх дітей при цьому вже отримані за проживання гроші повертати відмовляється. Факт отримання вказаних грошових коштів сам ОСОБА_3 не заперечує, однак гроші повертати відмовляється, у зв`язку з чим ОСОБА_6 відмовляється покинути орендовану квартиру, оренду якої вже оплатила. Окрім того ОСОБА_7 як доказ права проживання, пред`явила копію квитанції про сплату послуг електропостачання та комунальних послуг, і в самій квитанції власником розглядуваної квартири вказаний ОСОБА_8 , і жодної згадки прізвища ОСОБА_9 в квитанції не значиться. На прохання працівників поліції пред`явити як доказ права власності на квартиру, відповідні документи, ОСОБА_3 пред`явити такі не зміг і взагалі відмовився надавати будь які доводи наявності у нього права власності чи розпорядження оспорюванню квартирою. Таким чином з даних всі зібраних матеріалів встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підставі усно укладеного договору оренди виникли правовідносини які регулюються виключно вимогами цивільно-правового законодавства.

Слідчий зазначає, що зідно вимог абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Згідно вимог статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.

Таким чином, в даному випадку, враховуючи, що злочин передбачений ст. 356 КК України відноситься до злочинів вказаної категорії, будь яких обґрунтованих підстав для звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, по даному7 кримінальному провадженню не має, а згідно вимог ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчився 08.03.2020.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 від 26 березня 2019 року було закрито кримінальне провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року.

Постановою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 18 червня 2019 року було скасовано постанову слідчого від 26 березня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року закрито кримінальне провадження на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за закінченням строку досудового розслідування, визначений ст..219 КПК України, закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, слідчим не відображено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження проведені ним слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим суддею встановлено, що після постанови прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 18 червня 2019 року, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 26 березня 2019 року, жодних заходів спрямованих на встановлення обставин злочину не вжито.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що слідчим не встановлено та не допитано свідків, зокрема сусідів заявника.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, не відображено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження проведені ним слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0003999 постановлена без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане, вважає необхідним задовольнити скаргу ОСОБА_3 , а вищевказану постанову слідчого скасувати.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що слідчим у постанові про закриття кримінального провадження не вірно відображену норму статті 284 КПК України. Чинний КПК України, ні на момент розгляду скарги, ні на момент винесення постанови слідчим від 02.04.2020 року не містив азацу 14 ч.1 ст. 284 КПК України, норма на яку посилається слідчий міститься у абзаці 2 п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 02 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003999 від 15 грудня 2018 року за ознаками криміанльного правопорушення, передбаченого с.356 КК України задовольнити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст скарги було виготовлено та оголошено 19 лютого 2025 року о 16 год. 55 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1