Справа № 352/129/25
Провадження № 1-кп/352/146/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000002 від 02.01.2025 , про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, на час вчинення злочину одруженого, на цей час розлученого, працюючого заступником директора з господарської роботи Загвіздянського ліцею Загвіздянської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, з інвалідністю третьої групи, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, яке виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя (дружини), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений вчинив злочин за таких обставин.

Обвинувачений протягом тривалого часу проживає в житловому будинку на АДРЕСА_1 зі своєю дружиною ОСОБА_3 , пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки.

За час спільного проживання між обвинуваченим та його дружиною через зловживання обвинуваченим спиртними напоями склалися особисті неприязні стосунки, які супроводжувалися частими сімейними сварками із використанням обвинуваченим нецензурної лайки, образливих висловлювань та вчиненням психологічного насильства щодо дружини.

За фактами вчинення обвинуваченим домашнього насильства, що мали місце 19 листопада 2023 року та 26 березня 2024 року, працівники ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області склали та скерували до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області відповідні протоколи про адміністративні правопорушення, а саме:

-протокол від 20 листопада 2023 року, за результатами розгляду якого постановою від 14 грудня 2023 року Тисменицький районний суд визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн;

-протокол від 26 березня 2024 року, за результатами розгляду якого постановою від 17 квітня 2024 року Тисменицький районний суд визнав обвинуваченого винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, обвинувачений жодних висновків для себе не зробив і не став на шлях виправлення.

Так, 10 листопада 2024 року в 9:00 год обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання в житловому будинку на АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо потерпілої психологічне насильство, яке полягало у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лайки на її адресу, завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності.

З цього приводу потерпіла звернулася до ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з повідомленням про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Унаслідок систематичних протиправних дій обвинувачений завдав потерпілій психологічних страждань, що призвели до втрати останньою енергійності, постійного відчуття втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, серед іншого, втрати самооцінки, позитивних емоцій та появи негативних переживань.

Суд установив, що потерпіла ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 16 січня 2025 року уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту укладеної угоди сторони домовилися про узгоджену міру покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Сторони погодили застосування до ОСОБА_5 у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувального заходу у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, зокрема, обмеження їх права оскарження вироку суду згідно ст. 394, 424 КПК України, для підозрюваного також відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а обвинувачений має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; для потерпілого також позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторони визнають, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, із клопотанням про скасування вироку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Потерпіла та її представник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення, потерпіла підтвердила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся; він та його захисник просили суд затвердити угоду про примирення. Обвинувачений підтвердив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд уважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода про примирення підлягає до затвердження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 468, 469 ч. 1, 3, 5 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого; угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника; угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд установив, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, що відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які пред`являються до угоди про примирення, що передбачені ст. 471 КПК України, зокрема, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків укладення і затвердження угоди та наслідків невиконання угоди.

Обставини, які б вказували на необхідність відмови у затвердженні угоди, відсутні.

Зокрема, суд уважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, а узгоджене обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, у виді пробаційного нагляду на строк один рік буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8