ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/765/25 Справа № 210/6571/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року, якою задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання ДУ «Криворізька ВК № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .. Зазначає, що суд безпідставно задовольнив подання колонії. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Засуджений ОСОБА_7 на момент скоєння злочину не працював, тому є підстави вважати, шо він заробляв продажем наркотичних засобів. ОСОБА_7 до оплачуваної праці був залучений лише в 2024 році. Крім того, виконання робіт по самообслуговуванню та благоустрою колонії в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України є обов`язком кожного засудженого, що передбачено ч. 3 ст. 107 КВК України.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Кіровського районного суду м. Астрахані російської федерації від 11.01.2017 року ОСОБА_7 , визнано винним за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК України, і призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2018 року вирок Кіровського районного суду м. Астрахані російської федерації від 11.01.2017 року приведено у відповідність із законодавством України, визначено вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна. Визначено початок строку відбування покарання рахувати з 10.01.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.08.2016 року по 31.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.05.2022 року на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким обмеження волі строком 3 роки 9 місяців 24 дні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2022 року на підставі ст. 72 КК України зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з 13.05.2022 року по 20.09.2022 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З 20.09.2022 року ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)». Кінець строку призначеного покарання 31.10.2025 р.

Засуджений у період з 20.09.2022 р. по теперішній час відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де загалом характеризується позитивно, був заохочений 12 (дванадцять) разів за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці на виробництві, має 6 (шість) стягнень, які у встановленому законом порядку погашені.

Засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на контрагенті ТОВ «СтілВорк» різноробітником

Крім того, згідно характеристики, засуджений відвідує регулярно заходи виховного характеру, зокрема зарахований до програми диференційованого виховного випливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», реагує на такі заходи позитивно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідним братом, цінує цей зв`язок. За вироком суду цивільного позову не має, вину у скоєному злочині визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Колегія суддів, зазначає, що після залишення без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2023 року, засуджений ОСОБА_7 отримав 4 заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований на контрагенті в ТОВ «СтілВорк» різноробітником, тому є безумовні підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, також слід зазначити, що до засудженого жодного раніше не застосовувалось умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці справді довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, його поведінка може свідчити про його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді