Провадження № 1-кс/947/62/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000156 від 23.08.2024 за ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна слідчим СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000156 від 23.08.2024 за ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.12.2022 між Відділом житлово-комунального господарства, будівництва, благоустрою та розвитку інфраструктури Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області та ТОВ «ГРАД-СТРОЙ», , укладено договір № 25 на виконання робіт з будівництва нового укриття для закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, на загальну суму 27 547 636,38 грн, у т.ч. ПДВ 4 171 234,83 грн.

Згідно вищевказаного договору роботи з будівництва нового укриття для закладу освіти мали бути завершені 31.12.2023, однак термін дії договору було продовжено до 31.12.2024.

Відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті https://spending.gov.ua на даний час по договору на рахунок ТОВ «ГРАД-СТРОЙ» перераховано 18 800 000,00 грн за виконані роботи на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт.

Виїздом за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, візуально оглянуто хід виконаних будівельних робіт, під час якого встановлено, що роботи, які відповідно до графіку виконаних робіт мали вже бути виконані, не виконані в повному обсязі та об`єми значно завищені.

Враховуючи викладене, слідство вбачає факт можливого привласнення бюджетних коштів посадовими особами ТОВ «ГРАД-СТРОЙ» під час виконання робіт з будівництва нового укриття для закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, де розпорядником бюджетних коштів був Відділ житлово-комунального господарства, будівництва, благоустрою та розвитку інфраструктури Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, .

23.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 15, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Вказане майно на підставі постанови слідчого від 24.12.2024 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий надав до суду заяву, якою клопотання підтримав та просив розглянути за його відсутності.

Представник власника вилученого майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила клопотання розглянути за її відсутності, заперечувала проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що мобільний телефон не є речовим доказом, а лише носієм інформації, доступ до якої надано ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заяву представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Так, є підстави вважати що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Накладення арешту на мобільний телефон потрібно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 24.12.2024 про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000156 від 23.08.2024 за ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 23.12.2024 вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 15, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1