Номер справи 703/822/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла кримінальне провадження від 17.11.2024 під №0000973 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаклея Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, військовослужбовця призваного за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В ході проведення підготовчого судового засідання судом встановлено, що дане кримінальне провадження відповідно вимог ст.32 КПК України підсудне Смілянському міськрайонному суду Черкаської області. Підстав, передбачених КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору або закриття провадження на даній стадії не вбачається, отже перешкоди його призначення до судового розгляду - відсутні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження про можливість призначення провадження до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла з участю прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілої.

Крім того, судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий спливає 18 лютого 2025 року.

Клопотання обґрунтував тим, що ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу не зменшилися, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим, не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від суду; обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. Також прокурор просив врахувати, що обвинувачений, який є військовослужбовцем, 06 вересня 2024 року самовільно залишив місце розташування військової частини в якій проходив військову службу, що вказує на ту обставину, що в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам є недостатніми.

Просив, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений, захисник та потерпіла залишили вирішення заявленого клопотання на розсуд суду.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, з 17 листопада 2024 року по 15 січня 2025 року включно.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2025 року строк застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 продовжено до 18 лютого 2025 року.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин може переховуватися від суду. Крім того суд враховує, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Також, враховуючи, що ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи можливість настання негативних для себе наслідків у вигляді призначення йому покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, наслідком якого є смерть людини, відтак не виключає можливість позапроцесуального спілкування обвинуваченого з потерпілою у даному кримінальному провадженні, та здійснення на неї як фізичного, так і морального тиску, з метою схиляння до зміни показів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 27, 177, 178, 183, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 год. 30 хв. 18 березня 2025 року у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Пилипа Орлика, 15).

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 13 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала, в частині продовження строку застосування запобіжного заходу, набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована. У решті ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений 14 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1