Справа № 748/4696/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/221/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 22 лютого 2025 року, без визначення розміру застави. Місцевий суд вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_5 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, застосувавши відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Послався на те, що зазначені у клопотанні прокурора ризики, не доведені та необґрунтовані. Вказав на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків. Просив врахувати, що ОСОБА_6 проживає разом з дружиною, має чотирьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, має заробітки від неофіційної роботи, які є єдиним джерелом для існування його сім`ї.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене 19.06.2025 до ЄРДР за №0001947, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.06.2024, до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвали Чернігівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року вищевказану ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.06.2024 було скасовано та відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У подальшому строк тримання ОСОБА_6 під вартою неодноразово продовжувався, в тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , місцевий суд зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких; особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, одружений, має двох неповнолітніх дітей, хоча раніше не судимий, однак усвідомлюючи можливість призначення йому реального покарання та його тяжкість, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності; не виключається ризик незаконного впливу на самого малолітнього потерпілого, який в судовому засіданні не був допитаний і що може призвести до погіршення психологічного стану дитини; не виключається ризик незаконного впливу на свідків сторони обвинувачення, які також не були допитані в судовому засіданні; у зв`язку з чим суд правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу, як про це просить захисник.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 406, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4