Справа № 947/5900/25
Провадження № 1-кс/947/4131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000093 від 17.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Орджонікідзе Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчими слідчої групи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області,за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 17.10.2024за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до положень

п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.1, 8.1, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи обізнаним із діючим законодавством щодо заборони носіння, зберігання, придбання та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, свідомо допустив їх порушення, вчинивши умисний злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи намір на придбання, носіння, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, незаконно, в порушення вимог в порушення вимог п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та п.п. 2.1, 8.1, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, в листопаді 2024 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) при невстановлених обставинах придбав боєприпаси, а саме дві ручні осколкові гранати «М67» (два корпуси гранат іноземного виробництва «М-67», з маркуваннями «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ20C022-004» та «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ14F002-012», поєднаними з запалами іноземного виробництва «М213», з маркуваннями «FUZE M213 CTJ14E506-002» та «FUZE M213 COPI9M 096-009»), які зберігав у невстановленому місці до 20.11.2024.

В подальшому, 20.11.2024, о 16 годині 29 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на збут раніше придбаних боєприпасів, перевіз їх на автомобілі «BMW» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 до центрального автовокзалу м. Одеси, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 58, після чого вийшов із автомобіля та, тримаючи в руках коробку помаранчевого кольору, в якій знаходились зазначені вище боєприпаси, сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , де, відповідно до попередніх домовленостей, його очікував ОСОБА_7 , якому ОСОБА_4 збув шляхом продажу боєприпаси, а саме дві ручні осколкові гранати «М67» (два корпуси гранат іноземного виробництва «М-67», з маркуваннями «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ20C022-004» та «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ14F002-012», поєднаними з запалами іноземного виробництва «М213», з маркуваннями «FUZE M213 CTJ14E506-002» та «FUZE M213 COPI9M 096-009»), за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Надалі, ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів отримані від ОСОБА_4 боєприпаси, а саме дві ручні осколкові гранати «М67» (два корпуси гранат іноземного виробництва «М-67», з маркуваннями «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ20C022-004» та «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ14F002-012», поєднаними з запалами іноземного виробництва «М213», з маркуваннями «FUZE M213 CTJ14E506-002» та «FUZE M213 COPI9M 096-009»).

За вищевикладених обставин, 17.03.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити. Повідомив, що правопорушення скоєно в 2024 році, після чого перевірялася причетність ОСОБА_4 в подальшому скоєнні аналогічних злочинів, між тим було встановлено, що він припинив вчинення злочинів. На даний час позитивно характеризується командиром військової частини.

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, зауваживши, що ризики, викладені у клопотанні є необґрунтованими. Просив врахувати міцніть соціальних зв`язків ОСОБА_4 , який одружений, має на утриманні малолітню дитину, є діючим військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується позитивно. Адвокат ОСОБА_5 просив застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Долучив характеризуючи документи.

-підозрюваний з підозрою згоден у повному обсязі, щиро розкаюється, зазначив, що вчинив злочин один раз у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 17.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість, повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого останній пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 ; протокол огляду і вручення грошових коштів, в ході чого свідку ОСОБА_7 вручено грошові кошти у сумі 2 000 гривень; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії аудіо, - відеоконтроль особи, відносно свідка ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_4 , в ході яких зафіксовано протиправні дії останнього; висновком експерта від 05.12.2024 № СЕ-19/116-24/24839-ВТХ, за результатами проведення експертизи вибухових пристроїв за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху», відповідно до якого встановлено, щозбуті ОСОБА_4 об`єкти, являються бойовими припасами, а саме двома ручними осколковими гранатами «М67».

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість ймовірного покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, небезпеку такого кримінального правопорушення для життя та здоров`я оточуючих осіб, слідчий суддя приходить до обґрунтованого переконання, що усвідомлюючи ймовірні негативні наслідки у вигляді покарання у випадку подальшого доведення вини підозрюваного в передбаченому законом порядку, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність вказаного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що знову ж таки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у тому числі підтверджується показами свідка, та з огляду на те, що підозрюваний має процесуальну можливість ознайомлюватися з матеріалами даного кримінального провадження, в якому наявний протокол допиту свідка й відповідно його анкетні дані, а тому у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного обвинувального акту до суду, свідок ймовірно буде допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказану особу, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та/або того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що останній може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень, або є особою схильною до вчинення злочинів.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В свою чергу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, особи підозрюваного, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що обставини даного кримінального провадження мали місце на при кінці 2024 року, при цьому, на запитання слідчого судді, прокурором було повідомлено, що про підозру ОСОБА_4 повідомлено лише 17.03.2025 з тих причин, що органом досудового розслідування планувалося здійснення документування інших епізодів даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що так і не вдалося здійснити. Таким чином, прокурор в судовому засіданні зазначив, що наразі ОСОБА_4 підозрюється в одному епізоді інкримінованої йому кримінально-протиправної діяльності, яка в подальшому не мала систематичного характеру.

Крім того, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який є одруженим, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно та наразі повністю погоджується з підозрою та щиро кається у вчиненому.

Таким чином, беручи до уваги і суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та його тяжкість, і особу підозрюваного, з огляду на завдання, які ставляться перед відповідною мірою запобіжного заходу, які покликані гарантувати виконання підозрюваним відповідних процесуальних обов`язків та запобігати можливій реалізації встановлених в ході розгляду клопотання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що застава, передбачена п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України (у мінімальному розмірі) здатна в повній мірі забезпечити досягнення вищевказаних завдань, в зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 відповідний розмір застави саме у вигляді 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.05.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , 01.10.1992 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 14.05.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2. утримуватися від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

3. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1