Справа № 644/ 4258 /23
н/п 1-в/644/ 902 /24
У Х В А Л А

іменем України

11 грудня2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» - ОСОБА_4 про звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 26.02.2014 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 рік; 18.12.2014 р. Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 307 із застосуванням ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.01.2021 звільненого з Диканівської ВК Харківської області (№12), по відбуттю строку покарання, засудженого 13.11.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» - ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року в частині звільнення засудженого від покарання караність якого усунена.

Подання мотивовано тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав законної сили 09.08.2024 року, декриміналізовано діяння за якеОСОБА_5 засуджений вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 13.11.2023 року за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вартість викраденого ним майна становила 2440,50 грн, що станом на 01.01.2023 року не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідно до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції даного закону, відповідає дрібній крадіжці, що тягне адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

В судове засідання з`явився прокурор, від представника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника установи виконання покарань та засудженого.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував та зазначив про наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 539 Кримінально процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, який вважавза можливе задовольнити подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом на підставі ч. 1 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342,00 грн. (2684,00 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342,00 грн. х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2684,00 грн.

ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за крадіжку, яка вчинена ним у 2023 році та загальна сума завданої матеріальної шкоди склала 2440,50 грн., що станом на 01.01.2023 року не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка становила 2684,00 грн., тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута.

Вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 13.11.2023 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислюється з дня його фактичного взяття під варту.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.03.2024 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року залишено без змін.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року, набрав законної сили 28.03.2024 року та направлений для примусового виконання.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, оскільки вартість майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України діяння, караність якого законом усунена, суд вважає, що подання начальника установи виконання покарань є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засуджений підлягає звільненню від покарання призначеного вказаним вище вироком суду за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в Постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зробила висновок про те, що лише статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

З огляду на викладене вище вбачається, що ст. 357 КК України не підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Отже, враховуючи те, що за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року ОСОБА_5 засуджений у тому числі і за ч. 4 ст. 185 КК України за крадіжку за яку він підлягає звільненню від покарання, на підставі ч.2 ст.74 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, без застосування ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, ОСОБА_5 у строк покарання підлягає зарахування строк частково відбутого ним за вироком покарання у виді позбавлення волі у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно вироку суду початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з дня його фактичного взяття під варту.

Згідно матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 затримано 24.06.2024 року в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, що підтверджується протоколом особистого обшуку затриманої та взятої під варту особи від 24.06.2024 року, протоколу огляду затриманого ОСОБА_5 від 24.06.2024 року та рапорту ДОП СП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 24.06.2024 року про виконання вироку.

Таким чином, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 має рахуватися з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку суду - 24.06.2024 року.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» - ОСОБА_4 про звільнення від покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_5 вважати засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі без застосування ст. 70 КК України.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України, у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного взяття під варту - 24.06.2024 року.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12.12.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1