Справа № 359/4515/24
Провадження № 1-кп/359/499/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною аудіо та відео фіксацією клопотання про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №00000183 від 18.03.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Адвокатом ОСОБА_6 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , заявлене клопотання про скасування арешту на майно, а саме транспортний засіб марки NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 на праві власності.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2024 року, в рамках вищезазначеного кримінального провадження, накладено арешт на автомобіль марки NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому. Зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що арешт на автомобіль потерпілого накладався з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення експертиз. Враховуючи, що слідчі дії у виді проведення експертиз за участі даного автомобіля слідчим проведено, у застосуванні арешту відпала потреба.

Захисником ОСОБА_5 також заявлене клопотання про скасування арешту на автомобіль DAF XF460FT реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з напівпричепом Krone реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , з аналогічних підстав.

Представник потерпілого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали свої клопотання та просили їх задовольнити з вищезазначених підстав.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотань.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань, так як з вказаними транспортними засобами проведені всі необхідні експертизи.

Суд заслухавши пояснення учасників процессу відносно клопотання про скасування арешту та дійшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У ч. 3 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, 28.03.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, накладено арешт на транспортний засіб NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 на праві власності та автомобіль DAF XF460FT реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з напівпричепом Krone реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 .

Станом на 02.07.2024 рік в ході досудового розслідування кримінального провадження проведено всі необхідні експертизи за участю вищезазначених транспортних засобів. Обвинувачений вину у вчинення даного кримінального злочину визнав повністю.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України витрати пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок), визначено правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п.20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно п.32 Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, яким визначено правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Пунктом 32 цього Порядку встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Державної податкової адміністрації України, Верховного суду України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, затверджено Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.

Відповідно до абз. 4 п. 13 вказаної Інструкції витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок Держави.

З огляду на наведені положення вбачається, що витрати на зберігання речових доказів в кримінальному провадженні покриваються за рахунок коштів державного бюджету, а саме: за рахунок бюджетних коштів, передбачених для утримання органу, що здійснив передачу відповідних доказів на зберігання, або ж безпосереднього за рахунок держави у випадку передачі таких доказів на зберігання іншій установі чи підприємству.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 28 жовтня 2019 року по справі № 910/13638/18.

З наведеного вище вбачається, що власники транспортних засобів не повинні нести фінансовий тягар щодо утримання автомобіля під час розгляду кримінального провадження, а власний автомобіль повинні отримати безоплатно з території штраф майданчика.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 9, ч.1 ст.123, 170, 174, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2024, у кримінальному провадженні № 0000183 від 18.03.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на автомобіль NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності та автомобіль DAF XF460FT реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з напівпричепом Krone реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати відповідальних осіб Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області безоплатно повернути автомобіль NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобіль DAF XF460FT реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з напівпричепом Krone реєстраційний номер НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1