У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суд Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 24.07.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 29.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,

УСТАНОВИВ:

18.12.2024 до суду зі скаргою звернулась ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 24.07.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 29.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,

Згідно позиції скаржника, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, не відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 10.03.2021 по справі №742/1479/19.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 просив задовільнити скаргу, скасувати постанову слідчого.

Слідчий в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, витребуваних матеріалів досудового розслідування не надав.

Суд на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України розглянув скаргу у відсутність слідчого.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2024 було зареєстровано кримінальне провадження №0000044 за ч. 1 ст. 135 КК України на підставі заяви ОСОБА_4 про таке: 24.01.2023 о 20:20 водій ОСОБА_6 , після скоєння на технічно-справному автомобілі «Hyundai Lantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої травмовано пішоходів, діючи із прямим умислом, розуміючи, що він сам своїми діями поставив потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в небезпечний для життя стан, маючи реальну можливість надати допомогу, умисно залишив у небезпеці, які перебували у небезпечному для життя стані.

24.07.2024 постановою слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 закрито указане кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки в діях ОСОБА_6 відсутність склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України.

Як вказано у постанові слідчого 24.01.2023 приблизно о 20:20 ОСОБА_6 , рухаючись на технічно справному транспортному засобі «Hyundai Lantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Т-0218, допустив виїзд на узбіччя, де з необережності здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Водій з місця дорожньо-транспортної приходи зник. За даним фактом 25.01.2023 було розпочате досудове розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України. Під час слідства у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості, у діях водія ОСОБА_6 порушення п.п. 10.1, 12.9 ПДР, та причинний зв`язок з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

28.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а обвинувальний акт направлено до суду.

25.03.2024 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України.

Тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілих, отримані внаслідок контакту з транспортним засобом, тобто мають причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою, та їх отримання (настання) не залежало від ненадання допомоги (залишення в небезпеці). Враховуючи те, що внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди не настали тяжкі наслідки та потерпілі не перебували в небезпечному для життя стані, внаслідок залишення їх в небезпеці, а тому в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ст. 135 КК України.

З такою позицією суд не згоден, оскільки як неодноразово зазначав Верховний Суд, кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю та змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінальними процесуальними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 135 КК полягає у тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи. Злочинність такої бездіяльності підвищується, якщо особа сама поставила іншу особу в небезпечний для життя стан або причетна до події, через яку особа опинилася в такому стані.

За змістом статті 135 КК поставлення в небезпеку виступає як основа для виникнення спеціального обов`язку надати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується двома видами злочинної бездіяльності: 1) бездіяльність-невтручання, що полягає у невиконанні особою обов`язку щодо надання необхідної допомоги потерпілому, який перебуває у небезпечному для життя стані й позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, коли небезпека виникла незалежно від суб`єкта цього злочину; 2) змішана бездіяльність - бездіяльність щодо надання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан.

Бездіяльність це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), яку вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність за своїми соціальними та юридичними властивостями тотожна діянню, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Кримінальна відповідальність за злочинну бездіяльність настає лише за таких умов:

а) на особу було покладено спеціальний обов`язок вчинити активні дії, якими було б відвернене настання суспільно небезпечного наслідку;

б) у особи була реальна можливість у даній конкретній ситуації вчинити відповідні активні дії і запобігти настанню суспільно небезпечних наслідків.

Обов`язок вчинити певні дії (діяти певним чином) може випливати з різних підстав: із закону або з іншого нормативного акта; із професійних або службових функцій особи; із договору; із родинних відносин; із попередньої поведінки особи, якщо вона своїми діями створює небезпеку для іншої особи і внаслідок цього зобов`язана надати їй допомогу.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).

Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого статтею 135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

Моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Варто зазначити, що для кваліфікації злочину не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, несе відповідальність за статтею 135 КК. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.

Таким чином, доводи слідчого про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 135 КК, є неспроможними.

Така позиція суду відповідає практиці Верховного Суду у постанові від 10.03.2021 по справі №742/1479/19.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі: відсутності події кримінального правопорушення, або ж встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким критеріям постанова слідчого від 24.07.2024 про закриття кримінального провадження №0000044 від 29.04.2024 не відповідає, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого заступника начальника СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 24.07.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 29.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_11