УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/2883/24

Провадження №1-кс/505/1652/2024

22.11.2024 р. Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області

ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 23.07.2024, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді техніка роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому звані старший сержант, учасника бойових дій, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у слідчого судді знаходиться клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, в межах строку досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді техніка роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «старший сержант», у порушення вимог ст. ст. З,/28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.07.2024 року приблизно о 00:10 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхавши на власному автомобілі марки ВАЗ 2106 з номером державної реєстрації НОМЕР_2 синього кольору, разом з неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в місто Подільськ Одеської області, зупинився по вулиці Перемоги та, маючи умисел на вчинення незаконного позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків у виді обмеження особистої волі, діючи з прямим умислом, направленим на позбавленні волі неповнолітньої ОСОБА_9 , порушуючи гарантовані положеннями ст. ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи, висадивши з автомобіля неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відкрито, тобто у присутності третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які завідомо для ОСОБА_6 розуміли значення вчинюваних ним дій, проти волі неповнолітньої ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, не дозволив вийти з автомобіля ОСОБА_9 , яка сиділа на задньому сидіння автомобіля та заблокував двері.

Надалі, ОСОБА_6 реалізовуючи умисел на незаконне позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_9 , сів у автомобіль на сидіння водія та почав рухатись до водойми на околицях села Олексіївка Подільського району Одеської області, позбавивши таким чином ОСОБА_9 можливості покинути салон автомобіля та можливості вільного вибору місця знаходження та пересування.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 23.07.2024 приблизно о 01:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля водойми на околицях села Олексіївка Подільського району Одеської області, з мотивів задоволення власної статевої пристрасті, вирішив вчинити дії сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, перебуваючи біля водойми на околицях села Олексіївка Подільського району Одеської області, ОСОБА_6 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 не досягла вісімнадцяти років та є неповнолітньою особою, використовуючи перевагу у своїй фізичній силі, застосовуючи погрози фізичної розправи, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у зґвалтуванні неповнолітньої особи.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у тому що він у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 26.07.2024 придбав, шляхом знахідки, корпус ручної осколкової їгранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини і у с-в сьому корпусі та належить до вибухових речовин з запалом УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, які є конструктивно сумісними, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів та в подальшому здійснив незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами, «Положення про дозвільну систему» затверджене постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 зі змінами, зберігання без мети збуту вказаного боеприпасу за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 26.07.2024 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин з запалом УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, які є конструктивно сумісними, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

25.07.2024 року слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб та 12.09.2024 року змінено зазначений запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді тримання піл вартою.

Востаннє ухвалою слідчого суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2024 ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.11.2024.

20.11.2024 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 направлений до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, найтяжчий з яких згідно ст. 12 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливість перетнути державний кордон з іншою державою, оскільки наразі продовжує тривати воєнний стан, цілодобово триває збройна агресія з боку російської федерації, наявна велика кількість осіб, що перетинають кордон, а в деяких місцевостях взагалі відсутні межі територіальної цілісності, тому ОСОБА_6 може спробувати уникнути кримінальної відповідальності та бути непоміченим при перетині державного кордону. У зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати останнього;

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч. З ст. 152, ч.1 ст. 263 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 , її законного представника ОСОБА_10 та свідків, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів в суді;

-п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик підтверджується тим, що 13.09.2024 року другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0001173, що вказує на можливу схильність підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування судового розгляду, тощо);

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Схильність ОСОБА_6 до насильства, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя, здоров`я та статевої недоторканості людини, враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві. Крім цього, 25.01.2018 до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 426-1 КК України, рішення по якому відсутнє. Разом з цим, в період перебування під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_6 вже вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є цілком обґрунтованим, так як вищевикладене дає достатні підстави для продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при продовженні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав зазначених у ньому та просила його задовольнити і продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави. Крім того надала, копію супровідного листа Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000573 від 23.07.2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надав клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України зазначені в клопотанні вже втратили своє існування. Крім того, зазначив, що його підзахисний потребує хірургічного лікування, оскільки у нього закритий перелом обох щиколоток лівої гомілки із наявністю металоконструкцій, які необхідно знімати, а перебуваючи під вартою він позбавлений можливості це зробити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника у повному обсязі.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

25.07.2024 року слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб та 12.09.2024 року змінено зазначений запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді тримання піл вартою.

Ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 неодноразово було продовжен міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Останній раз ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2024 ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.11.2024.

Як вбачається з копії супровідного листа Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 20.11.2024 року вих. №39-5-6-9363ВИХ-24 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000573 від 23.07.2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України направлений для розгляду до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Разом з тим, строк тримання під вартою ОСОБА_6 завершується 24.11.2024 року, а підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не проведено.

Так, відповідно до частини 4 статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 6 статті 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання /до проведення підготовчого судового засідання/ звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання «до початку підготовчого судового засідання» /ч.1 ст.176 КПК України/ та «до проведення підготовчого судового засідання» /ч.6 ст.199 КПК України/.

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України /у редакції Закону №2690-IX/, у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках, коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Підготовче засідання у даному кримінальному провадженні судом не призначено, а строк дії запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_6 спливає, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , то слідчий суддя вважає, що викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу обвинуваченого, який має середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем, має місце реєстрації та проживання, те, що 13.09.2024 року другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0001173. Крім цього, 25.01.2018 до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 426-1 КК України, рішення по якому відсутнє.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано обгрунтовані матеріали /докази/, які є достатніми для переконання та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_6 , для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, що вказує на необхідність продовження застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, вважаю за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити враховуючи викладені вище обставини та підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197, ч.6 ст. 199, 309, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 23.07.2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді техніка роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому звані старший сержант, учасника бойових дій, раніше не судимого - терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 20.01.2025 року з утриманням його на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних силах України, без визначення застави відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1