Справа №463/5090/24
Провадження №1-кс/463/3204/25
У Х В А Л А

про повернення клопотання про арешт майна

03 квітня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 26 березня 2024 року, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий 31 березня 2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 29 березня 2025 року при обшуку військової частини НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме на мобільний телефон Samsung A13 s/n НОМЕР_2 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26.03.2024, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України. Нагляд за здійсненням досудового розслідування у формі процесуального керівництва проводиться прокурорами Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону. Згідно з матеріалами кримінального провадження 7 березня 2023 року між військовою частиною НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) і ТОВ «Пак-Сервіс 2022» (ЄРДПОУ 45105629) укладено договір №17 щодо закупівлі за державні кошти меду для харчування військовослужбовців. Таким чином, укладено договір на постачання меду у стіках загальною кількістю 9 млн. штук стіків, по 20 гр. кожний стік, по ціні 3,39 грн. за одиницю, на суму 30510000, 00 грн., якість меду згідно договору має відповідати вимогам технічних умов У 8010185.001-2001 «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови» (в яких передбачено такі ж самі вимоги по якості як і в ДСТУ 4497:2005). Протягом 2023 року ТОВ «Пак-Сервіс 2022» здійснив поставку визначеної продукції меду до військової частини НОМЕР_3 в 2023 році, а пакування також проводилось упродовж 2023 року. По відібраним 3-м зразкам у стіках меду з контейнерів військової частини НОМЕР_3 , які були поставлені ТОВ «ПАК СЕРВІС 2022», згідно експертних висновків ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області № 000588 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, №000587 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, № 000586 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, мед натуральний квітковий масою нетто 20 грам, не відповідає ДСТУ 4497:2005 по показникам фізико-хімічним випробуванням, а отже, мед, поставлений ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» до військової частини НОМЕР_3 не відповідає по якості вимогам ДСТУ 4497:2005, технічним умовам 8010185.001-2001 «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови», а тому згідно п. 5.3 вищевказаного договору № 17 від 07.03.2023 мед вважається не поставленим. Закупівля вказаної неякісної продукції меду може свідчити про фальсифікацію виробником і постачальником ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» в особі директора ОСОБА_9 і головним бухгалтером ОСОБА_10 вказаного продовольства меду з подальшим його постачанням, в результаті чого мед втратив якість. Постачання з боку ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» в особі директора ОСОБА_9 і головного бухгалтера ОСОБА_10 неякісного меду також свідчить про видання військовослужбовцями лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 недостовірних протоколів випробувань, із зазначенням, що мед відповідає вимогам ДСТУ, хоча в дійсності не усі показники ДСТУ перевірялись військовослужбовцями лабораторії військової частини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в порушення вимог чинного законодавства, в результаті чого до військової частини НОМЕР_3 було поставлено неякісний мед на 30510000 грн. Так в порушення вимог законодавства, командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затверджено протоколи випробувань щодо якості меду 26 травня 2023 року, 7 липня 2023 року, 14 липня 2023 року, 5 серпня 2023 року, 18 серпня 2023 року, начальником відділення хімікотоксилогічного та радіологічного заступником начальника лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 затверджено протоколи випробувань щодо якості меду 2 вересня 2023 року; заступником командира військової частини НОМЕР_1 т.в.о. начальником лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 затверджено два протоколи випробувань якості меду 18 жовтня 2023 року; начальником лабораторії безпечності харчових продуктів заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 затверджено протоколи випробувань 21 вересня 2023 року та 4 жовтня 2023 року, при цьому повна перевірка щодо якості меду згідно вищевказаного законодавства не проводилась, що може вказувати на недбалість з боку вказаних військовослужбовців і як наслідок поставленням ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» неякісного меду до військової частини, в результаті чого директор і засновник ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_11 заволодів грошовими коштами у сумі 30510000 грн. 28 березня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 29 березня 2025 року військовослужбовцям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 425 КК України.

Слідчий вказує, що під час обшуку військової частини НОМЕР_1 (87 Центр безпечності харчових продуктів), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено ряд речей та документів, в тому числі мобільний телефон ОСОБА_8 Samsung A13 s/n rz8761mabgv, пароль Г, який поміщено до СПЕЦПАКЕТУ ДБР S1000703. Того ж дня вказані речі та предмети слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000391 від 26 березня 2024 року, оскільки на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих дій обшуків встановлено, що вказані документи та речі мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. При цьому вказує, що без накладення арешту на вилучені в ході обшуку документи та речі, що потягне їх повернення, досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням, а іншим чином ніж вжиттям цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігти відчуженню вилученого майна, неможливо. На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучене майно є необхідним для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у цьому випадку є попередження його відчуження. Підставою для звернення з клопотанням є також необхідність збереження речових доказів. Метою арешту майна є позбавлення права відчуження розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину. Ураховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 2 квітня 2025 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду на 3 квітня 2025 року.

В судове засідання слідчий та власник вилученого майна, що належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явились, неприбуття таких відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Зокрема 28 березня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 29 березня 2025 року військовослужбовцям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Водно час, хоч слідчий в клопотанні стверджує, що в рамках даного кримінального провадження було проведено обшук військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 Центр безпечності харчових продуктів), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено зокрема мобільний телефон ОСОБА_8 , який в подальшому визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, однак будь яких доказів на підтвердженні наведеного до матеріалів не долучено. Також з поданого клопотання та долучених до такого матеріалів неможливо встановити коли саме та на підставі чого було проведено обшук.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що клопотання слідчого подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, приходжу до висновку, що подане клопотання у відповідності до положень ч. 3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 26 березня 2024 року, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1