УХВАЛА

іменем України

19.02.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курахівка Покровського району, Донецької області, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючого на утриманні непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

- 09.12.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень,-

про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

10.02.2025 до суду надійшло подання начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 , відповідно до якого 29.01.2025 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024, який набрав законної сили 09.01.2025, було отримано до виконання відділом № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

04.02.2025 засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з вищевказаним вироком суду, йому повідомлено про необхідність його виконання вироку суду та сплати штрафу в сумі 17000,00 гривень, а також останньому було роз`яснені наслідки несплату штрафу у визначений строк. Під час виконання вироку суду ОСОБА_4 вказував, що 13.01.2025 він звільнився за власним бажанням з ДП «ШПУ Гірник», пояснивши це тим, що його не влаштовувала заробітна плата. Він евакуювався з м. Добропілля Покровського району Донецької області через приближення лінії фронту та наразі проживає у свого товариша у м. Першотравенськ. Також засуджений ОСОБА_4 пояснив, що він має намір переїзджати у м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області з метою подальшого працевлаштування на шахту, стверджував, що подав документи для подальшого працевлаштування, однак результат його працевлаштування ще не відомий. При цьому ОСОБА_4 вказував на те, що він наразі не працевлаштований, тому не може повністю або частково сплатити суму штрафу. Станом на 10.02.2025, ОСОБА_4 вирок суду не виконав, ніяких виплат не проводив, тому орган пробації ставить перед судом питання про розстрочку виплати несплаченої ОСОБА_4 суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення подання органу пробації відносно ОСОБА_4 щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024, оскільки уповноваженою особою органу пробації не було вчинено будь-яких заходів, спрямованих на встановлення інформації щодо засудженого ОСОБА_4 , місця його роботи після звільнення, отримуваного ним джерела доходу або відсутність такого, причини несплати засудженим штрафу не встановлював. Крім того, в порушення положень ч. 5 ст. 26 КВК України, уповноваженою особою органу пробації не надано доказів, що орган пробації звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа, такий виконавчий лист було видано судом та направлено до органу виконавчої служби для примусового стягнення, який в подальшому повернуто органом державної виконавчої служби у звязку з неможливістю стягнення штрафу.

Представник органу пробації до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання, не з`явився, подав до суду заяву, в якій подання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, а також просив розглядати подання без його участі., що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання з додатками, приходить до наступного висновку.

За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок суду набрав законної сили 09.01.2025 та був направлений на виконання до відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Як убачається з матеріалів подання, ОСОБА_4 штраф не сплатив.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з копії листа директора ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» № 89 від 04.02.2025, засуджений ОСОБА_4 дійсно працював у ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник», фактичне місце роботи розташовано на шахті «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» на посаді прохідника 5 розряду з 01.10.2024 (наказ на прийом на роботу № 520к від 30.09.2024). На підставі наказу № 9/к від 13.01.2025 звільнений із займаної посади за угодою сторін, на підставі п. 1) ч. 1 ст. 36 КЗпП України, з 13.01.2025.

Відповідно до довідки, складеної заступником начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 від 04.02.2025, в телефонному режимі засуджений ОСОБА_4 вказував, що 13.01.2025 він звільнився за власним бажанням з ДП «ШПУ Гірник», пояснивши це тим, що його не влаштовувала заробітна плата. Він евакуювався з м. Добропілля Покровського району Донецької області через приближення лінії фронту та наразі проживає у свого товариша у м. Першотравенськ. Також засуджений ОСОБА_4 пояснив, що він має намір переїжджати у м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області з метою подальшого працевлаштування на шахту, стверджував, що подав документи для подальшого працевлаштування, однак результат його працевлаштування ще не відомий. При цьому ОСОБА_4 вказував на те, що він наразі не працевлаштований, тому не може повністю або частково сплатити суму штрафу. Станом на 10.02.2025, ОСОБА_4 вирок суду не виконав, ніяких виплат не проводив, тому орган пробації ставить перед судом питання про розстрочку виплати несплаченої ОСОБА_4 суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024.

19.12.2024 набув чинності Закон України «№4081-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення виконання покарання у виді штрафу та громадських робіт», яким, зокрема внесено до зміни до Кримінально-виконавчого кодексу України, яким доповнено зміст ст. 26 КВК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 26 КВК України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Разом з тим, суд зауважує, що частиною п`ятою статті 26 КВК України передбачено, що у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 КВК України у разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Однак, до матеріалів подання відділом № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не додано відповідних доказів, які свідчили б про ухилення або неможливість сплати засудженим вказану суми штрафу, а також що орган пробації звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа, такий виконавчий лист було видано судом, який було надіслано уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення із засудженого ОСОБА_4 суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 в порядку, визначеному законом, який в подальшому було повернуто органом державної виконавчої служби у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу із засудженого.

Разом з тим, суд зауважує, що у відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним в безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Як слідує до абз. 1 ч. 5 ст. 539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений ОСОБА_4 не з`явився до суду, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати причини невиконання ним вироку суду, та його неявки розцінює, як ймовірне бажання уникнення відбування покарання призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024.

Отже, суд вважає, що ухвалення рішення про задоволення подання про розстрочку несплаченої суми штрафу за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024, не можливо, оскільки буде порушено право засудженого на справедливий розгляд та вирішення справи неупередженим судом, і як наслідок грубе порушення законних прав засудженого, обмеження доступу до правосуддя, загальних засад кримінального провадження, передбачених статтею 7 КПК України, рішень Європейського Суду з прав людини щодо порушення, обмежування або нехтування правами, які має особа.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що подання начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про розстрочку засудженому ОСОБА_4 виплати несплаченої суми штрафу задоволенню не підлягає, оскільки органом з питань пробації не доведено факт ухилення або неможливість сплати засудженим вказаної суми штрафу, а також факт отримання виконавчого листа, який було надіслано уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення із засудженого ОСОБА_4 суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 в порядку, визначеному законом, який в подальшому було повернуто органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу із засудженого.

Крім того, суд звертає увагу на те, що уповноважена особа відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, може скористатися відповідним правом згідно чинного Законодавства та звернутися до правоохоронного органу для подальшого вирішення питання притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, яка передбачає відповідальність за ухилення засудженого від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, в даному випадку штраф.

Керуючись ч. ч. 1-6 ст. 26 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 19.02.2025 о 16:20 годині.

Суддя: ОСОБА_1