Справа №522/2851/25
Провадження №1-кс/522/1563/25
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення ВП №5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий;

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000011 від 07.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчого відділення ВП №5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження за №0000011 від 07.01.2025 рокуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтовуючи його наступним.

Впровадженні слідчого відділення ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали кримінального провадження № 0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Приморською окружною прокуратурою міста Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який в подальшому незаконно зберігав для подальшого їх збуту.

27 лютого 2025 працівниками Національної поліції України було зупинено ОСОБА_5 , який знаходився за адресою: місто Одеса, вулиця Педагогічна, будинок №21, корпус №1, який отримав посилку у вигляді картонної коробки з логотипом «Нова пошта» з наліпкою з наявним номером: 7544 у поштоматі №29590 «Нова пошта» за вищезазначеної адреси.

Надалі, під час розпаковування вищевказаної картонної коробки із логотипом «Нова пошта» з наліпкою з наявним номером: 7544, яка була отримана ОСОБА_5 , виявлено 4 (чотири) пакети з речовиною кристалічного походження зеленого кольору.

В подальшому, стосовно речовини кристалічного походження зеленого кольору, яка перебувала в одному з пакетів, проведено експрес-тест «iDenta 3000» номер 9024723АТ загальної перевірки на виявлення наркотичного засобу. За результатами проведеного тесту отримано позитивний результат, а саме забарвлення рідини експрес-тесту «iDenta 3000» номер 9024723АТ змінилось на пурпурно-фіолетове забарвлення, що відповідно до розділу 7 інструкції вказаного експрес-тесту свідчить про підозру наявності у досліджуваній речовині особливо небезпечного наркотичного засобу.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, загальною масою приблизно 1 кілограм, ОСОБА_5 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом затримання особи ОСОБА_5 , протоколом обшуку безпосереднього місця мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, запобігання наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведення в судді його вини, підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення аналогічного характеру, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000011 від 07.01.2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в рамках зазначеного кримінального провадження 28.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом затримання особи ОСОБА_5 , протоколом обшуку безпосереднього місця мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

При цьому слідчий суддя враховує, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, органом досудового розслідування доведений та є обґрунтованим.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучи обізнаним, що йому може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого на цей час підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його недостатньо доведеним стороною обвинувачення, оскільки підозрюваний є раніше не судимою особою, є військовослужбовцем, тобто має офіційний заробіток, а також має міцні соціальні зв`язки.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Крім того, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 200прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 83, 154-1, 197, 371-371, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП №5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000011 від 07.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.04.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з 28.02.2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 605600,00 (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/1563/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у зазначеному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 28.04.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1