Справа № 757/7110/24-к Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/256/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 08.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у заяві від 08.02.2024 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 27.02.2024 року, оскільки апеляційну скаргу ним подано 07.03.2024 року, яка однак не була зареєстрована, а також змінити оскаржувану ухвалу та зобов`язати Генерального прокурора внести в реєстр повідомлення про злочини за ст.ст. 386, 151, 255, 397 КК України, скоєні з метою перешкоджання допитам свідків у кримінальному провадженні № 00000016 та розкриттю обставин корупційних дій та незаконного збагачення за рахунок шахрайств з нерухомістю за участю судді та прокурорів. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги вказав, що оскаржуваною ухвалою незаконно відмовлено в задоволені його скарги на невнесення до ЄРДР повідомлення про скоєння злочинів - організації злочинної групи по дискредитації, спричинення шкоди та смертей потерпілим та свідкам у кримінальному провадженні № 00000016 за фактом підбурювання до умисного вбивства журналіста ОСОБА_7 , де він є свідком у цій справі та викликаний на допит прокурором Офісу Лало.

ОСОБА_6 та уповноважена особа Офісу Генерального прокурорадо суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Їх неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 підлягає закриттю виходячи із наступного.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України, що прямо узгоджується з приписами статті 55 Конституції України.

У п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також ЄСПЛ у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Устименко проти України») наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року та за наслідками розгляду його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року - залишено без змінз обґрунтуванням підстав прийнятого рішення.

Однак, 01 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду повторно надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, яка є аналогічною за змістом з апеляційною скаргою, що вже була предметом розгляду Київського апеляційного суду, за наслідками якого винесено судове рішення.

Оскарження ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року у вказаному судовому провадженні, за наявності рішення апеляційного суду, яким фактично вирішене питання щодо його апеляційного оскарження, колегією суддів визнається таким, яке суперечить принципу остаточності рішень суду - одного із основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким у разі остаточного вирішення справи судами, їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Цей принцип вимагає поваги до остаточного рішення суду і жодна сторона не має права вимагати перегляду цього рішення лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення помилок і недоліків, а не для нового розгляду справи. Тому контрольну функцію Суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета оскарження не може бути підставою для нового розгляду справи (справи «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України»).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 подана апеляційна скарга на судове рішення, яке переглядалось в апеляційному порядку та набрало законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, що виключає можливість апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 була призначена до розгляду у судовому засіданні у строк, передбачений ч. 2 ст. 422 КПК України. Призначенням апеляційної скарги ОСОБА_6 до розгляду суддею доповідачем фактично було відкрите провадження за цією апеляційною скаргою. Оскільки нормами КПК України не передбачено порядку та процедури дій суду у випадку подання апеляційної скарги на судове рішення, яке переглядалось в апеляційному порядку та набрало законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, то в цьому випадку колегія суддів вважає за необхідне застосувати аналогію закону, застосувавши до спірних правовідносин закон, який регулює подібні правовідносини. Таким законом є положення ч. 4 ст. 399 КПК України, які регламентують неможливість провадження у випадку подання апеляційної скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню. Застосувавши за аналогією зазначені вище норми КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокузакрити, а саму апеляційну скаргу повернути ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 3, 4 ст. 399 КПК України, колегія суддів,

ух в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокуповернути апелянту.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту її проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4