Єдиний унікальний № 946/532/24
Провадження № 1-в/946/223/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

12 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області клопотання засудженої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001347, про приведення вироку у відповідність до нового закону щодо

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянки України, не заміжньої, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженої вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк п`ять років,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджена ОСОБА_3 .

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Суть питання, що вирішується

1.Засуджена ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про приведення вказаного вироку у відповідність до нового Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує 3 800 грн, а вона вчинили крадіжку на меншу суму.

Встановлені судом обставини

2.Засуджена ОСОБА_3 під час судового засідання клопотання підтримала, просила звільнити її від призначеного судом покарання, прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що засуджена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК на суму 3 586 грн, тоді як у 2023 неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 2 684 грн, тобто сума завданої шкоди є більшою від двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році.

3.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 ОСОБА_3 засуджена за вчинення 15.10.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), на суму 3 586 грн.

4.Вирок набрав законної сили 16.05.2024.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, розглянув клопотання, заслухав пояснення учасників провадження, дійшов висновку, що в його задоволенні слід відмовити з таких підстав.

6.Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

7.Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024.

8.Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

9.Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3 028 грн, тоді як у 2023 2 684 грн, у 2022 2 481 грн.

10.За загальним правилом, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

11.Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

12.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

13.Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 15.10.2023 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану на суму 3 586 грн, тобто на суму більшою від двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році (більше ніж 2 684 грн), то відповідальність за вчинене нею діяння не підпадає під ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна, а тому караність такого діяння законом не усунена.

14.Таким чином підстави для звільнення засудженої ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024, відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого вона засуджена вказаним вироком, дорівнює більше двох розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а тому у задоволенні клопотання засудженої про приведення вироку у відповідність до нового Закону слід відмовити.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.У клопотанні ОСОБА_3 , засудженої вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі, про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженою ОСОБА_3 , що перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Повний текст ухвали оголошений 13 грудня 2024 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1