Справа № 185/2283/25
Провадження № 1-кс/185/209/25
05 березня 2025 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 01 березня 2025 року, о 16:00 год., водій ОСОБА_9 , 1989 року народження, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», рухаючись по вул. Дніпровській у м. Павлоград, в районі будинку 249, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda» під керуванням водія ОСОБА_6 , 1993 року народження, який рухався у зустрічному напрямку по правій смузі для руху. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_10 загинув на місці події. Водій ОСОБА_10 попередньо перебував у стані сп`яніння.
01 березня 2025 року, о 16:00 під час огляду було оглянуто та вилучено легковий автомобіль марки «Skoda Karoq», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який передано під зберігальну розписку та зберігатиметься за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Богдана Ступки, 10.
01 березня 2025 року, о 16:00 під час огляду було оглянуто та вилучено легковий автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, 51.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 01 лютого 2025 року, легковий автомобіль «Skoda Karoq», реєстраційний номер НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .(м.т. НОМЕР_7 )
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 14 вересня 2019 року, легковий автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_3 ) та перебував у користуванні ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .
На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані транспортні засоби, оскільки вони є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, до них необхідний доступ експертам, які будуть проводити експертизи по кримінальному провадженню, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення. Крім того, арешт необхідно накласти з метою збереження та запобігання втрати речового доказу.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 01 березня 2025 року, о 16:00 год. легковий автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 01 березня 2025 року, о 16:00 год., легковий автомобіль марки автомобіль «Skoda Karoq», реєстраційний номер НОМЕР_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1