Справа №591/1559/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/176/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2025 року, на задоволення клопотання заступника керівника 4-го СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0001918, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 квітня 2025 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що на момент звернення з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу, всі необхідні та можливі слідчі дії по доведенню його вини були виконані та зафіксовані документально, і останній не матиме фізичної можливості впливати на хід їх проведення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, у нього є мати та сестра, а перевірки транспортних засобів на дорогах України, які пов`язані з введенням військового стану в Україні, робить небажаним і просто неможливим намагання останнього залишити місце проживання з ціллю уникнути проведення досудового чи судового слідства.

Таким чином, апелянт вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які у відповідності до КПК України є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як виключного запобіжного заходу, і у даному випадку, належну процесуальну поведінку останнього може забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням або обмеженням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Про призначення даного кримінального провадження захисник ОСОБА_8 був повідомлений завчасно у передбачений Законом спосіб, однак, для участі у розгляді поданої ним апеляційної скарги не з`явився, у телефонному режимі повідомив, що зайнятий в іншому судовому процесі.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_7 , який перебував на відео конференц зв`язку та прокурор не заперечували щодо розгляду даного провадження за відсутності захисника ОСОБА_8 , а тому, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі останнього.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційних доводів та вимог свого захисника, прокурора, який вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, просив залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001918, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом відсутності в умовах воєнного стану на службі без поважних причин військовослужбовця ОСОБА_7 з 17 січня 2025 року, в якому останнього 17 лютого 2025 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України і в цей же день повідомлено про підозру за вказаною статтею.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, на спростування доводів апелянта, колегія суддів зауважує, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що долученими до нього доказами підтверджується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі доведеності вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, та доведеними ризики, на які вказував слідчий у клопотанні, з огляду на те, що підозрюваний є особою, раніше неодноразово судимою, звільнений умовно-достроково для проходження військової служби, йому можуть бути відомі певні відомості пов`язані з цією подією, свідки у справі, з якими він знайомий по службі, а також інша важлива інформація, яка на цій стадії розслідування може бути використана ним для негативного впливу на слідство та для продовження неправомірних дій.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що ОСОБА_7 проживає в іншій місцевості, не має сталих міцних соціальних зв`язків, був затриманий, чим і було припинено його дії, що в період воєнного стану додатково свідчить про наявність наведених ризиків та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Саме за наявності вказаних обставин, слідчий суддя і дійшов висновку, що запобігти вищевказаним ризикам можливо за умов застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, без визначення, відповідно до ч. 8 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК України, застави, що забезпечать його належну процесуальну поведінку, та задовольнив подане слідчим клопотання, з чим колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, посилання апелянта на те, що у даному кримінальному провадженні виконано та зафіксовано документально вже всі необхідні слідчі дії по доведенню вини ОСОБА_7 і останній не матиме фізичної можливості впливати на хід їх проведення, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження ще триває і встановлення всіх важливих у ньому обставин ще не завершено, а інших, беззаперечних доводів, за яких до підозрюваного можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження, з якими закон пов`язує вирішення питання запобіжного заходу, а висновок про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4