Справа № 558/615/24
номер провадження 1-кп/558/66/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000331, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лісове Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, розлученого, фізичної особи - підприємця, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 19 жовтня 2024 року приблизно о 20:30 годині, перебуваючи в будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс не менше п`яти ударів дерев`яною палицею по руках, ногах та обличчю ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом обличчя, забійних множинних поверхневих ран, закритого перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, множинних підшкірних гематом верхніх та нижніх кінцівок, які відповідно до висновку експерта № 202 від 18 листопада 2024 року мають ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (закритий перелом лівої променевої кістки - за ознакою тривалого розладу здоров`я).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 дав показання про те, що з потерпілою ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. Після розірвання шлюбу він з колишньою дружиною ОСОБА_5 продовжують проживати спільно в одному будинку, оскільки він будує будинок та не має можливості зміни місце проживання. Його колишня дружина ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями. 19 жовтня 2024 року він приїхав додому та побачив, що колишня дружина, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, лежала на ліжку в своїй кімнаті, в той час, коли була не виконаною робота по господарству. Побачивши, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він розсердився, схопив дерев`яну палицю та наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_5 . Після цього він вийшов з кімнати.

Пізніше дізнався, що ОСОБА_5 звернулася за медичною допомогою та в неї було виявлено перелом руки.

Вважає, що причиною такої його поведінки стало те, що ОСОБА_5 вживає алкогольні напої, а він не бажає, щоб потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 гривень не визнав. Вимогу про стягнення витрат на надання правничої допомоги в розмірі 10000 гривень визнав частково.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що з обвинуваченим ОСОБА_3 два роки тому розірвала шлюб. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відмовляється звільнити її будинок, стверджуючи, що має право продовжувати проживати в її будинку. 19 жовтня 2024 року близько 22-ї години, коли вона з дочкою ОСОБА_7 лягла спати, до неї в кімнату зайшов її колишній чоловік ОСОБА_3 , схопив палицю та почав її бити. Дочка ОСОБА_7 вибігла з кімнати. Скільки ударів їй наніс палицею ОСОБА_3 вона не пам`ятає. Це було декілька ударів. В неї була розбита губа, були масивні синці на ногах та руках, та було виявлено перелом руки. Чому ОСОБА_3 почав її бити не знає, але раніше він неодноразово її бив, звинувачуючи її в тому, що вона або перебуває в стані алкогольного сп`яніння, або не виконала якусь хатню роботу, або виконала хатню роботу не так. Після того, як її побив ОСОБА_3 до неї прийшов її брат, який проживає по сусідству, і забрав її до себе додому. На наступний день вона звернулася за медичною допомогою, та в неї було виявлено перелом руки. Вона потребує подальшого лікування та оперативного втручання, що пов`язане з переломом руки.

Потерпіла ОСОБА_5 також дала показання, що боїться перебувати в будинку за місцем проживання з ОСОБА_3 , оскільки він її неодноразово бив та вона боїться, що обвинувачений може її знову побити.

Цивільний позов потерпіла ОСОБА_5 підтримала.

Показання обвинуваченого, потерпілої щодо місця вчинення кримінального правопорушення та обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 також підтверджуються протоколами проведення слідчого експерименту від 12 та 20 листопада 2024 року з фототаблицями до них (а.п. 39-47, 108-114).

Відповідно до висновку експерта №202 від 18 листопада 2024 року (а.п. 79, 80) у гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом обличчя, забійних множинних поверхневих ран, закритого перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, множинних підшкірних гематом верхніх та нижніх кінцівок. Вказані ушкодження мають ознаки дії тупих предметів, могли утворитись від ударів рукою, ногою, дерев`яною палицею (битою) 19 жовтня 2024 року і згідно п. 2.2.1в. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затв. Наказом №6 Мінітерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року, мають ознаки середнього ступеня тяжкості (закритий перелом лівої променевої кістки) за ознакою тривалого розладу здоров`я. Комплекс ушкоджень не характерний для самовільного падіння чи падіння із прискоренням на тверду площину, виступаючі предмети, тощо. Тілесні ушкодження у потерпілої могли бути нанесені за обставин, на які вона вказала під час слідчого експерименту.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують показання обвинуваченого та потерпілої, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Сумнівів у достовірності таких доказів сторони судового провадження, потерпіла та її представник не висловлювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

За таких обставин, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, доведена дослідженими доказами у кримінальному провадженні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 після конфлікту з потерпілою не вчиняв будь-яких дій для досягнення примирення з потерпілою, не вибачився за вчинене, не намагався усунути негативні наслідки вчинених дій, відшкодувати шкоду.

Вказані дії обвинуваченого, на думку суду, не свідчать про його щире каяття.

Разом з тим, прибуття на виклик слідчого та суду, свідчить про добросовісне ставлення та виконання ОСОБА_3 його обов`язку, як підозрюваного чи обвинуваченого, прибувати на виклики до слідчого та суду, а отже і про сприяння у з`ясуванні всіх обставин кримінального провадження (розкриттю кримінального правопорушення).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер, тяжкість (згідно статті 12 КК України злочин є нетяжким), ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання; те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності неодноразово притягувався за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 (а.п. 93-96), стан його здоров`я (а.п. 90); дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 86), є фізичною особою - підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності (з його слів); думку потерпілої щодо виду та міри покарання і приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання суд враховує також висновок досудової доповіді Дубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області (а.п. 60-64), відповідно до якого встановлено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства, проте є існування середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

В силу вимог ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Судом встановлено, що заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 пов`язане з вчиненням домашнього насильства, а тому суд приходить до висновку про покладення на обвинуваченого обмежувального заходу, передбаченого ст. 91-1 КК України.

Дослідженими доказами встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо нанесення ударів дерев`яною палицею потерпілій ОСОБА_5 , перебувають у причинному зв`язку з заподіянням останній середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, суд враховує рівень фізичного болю та душевних страждань потерпілої ОСОБА_5 через нанесення їй тілесних ушкоджень, їх тривалість, а також виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, обстановки вчинення злочину, приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 15000 гривень, що в нинішніх умовах проживання не буде вважатися завищеним розміром відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що витрати потерпілої на надання їй професійної правничої допомоги складають 10000 гривень, є доведеними належними доказами, а тому суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, підстав для застосування на час до набрання вироком законної сили запобіжного заходу, немає.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 122 КК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок - пройти програму для кривдників на два місяці.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 гривень моральної шкоди та 10000 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9