Справа № 369/2005/17
Провадження № 1-кп/369/767/24
В И Р О К

іменем України

24.04.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004745 від 24.11.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має повну середню освіту, одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

23.11.2016 року близько 19.30 ОСОБА_9 , маючий прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в салоні автомобіля марки «ЗАЗ TF69YO Lanos ЗНГ», р/н НОМЕР_2 , в с. Віта-Поштова Фастівського (раніше Києво-Святошинського) району Київської області на відстані близько 300м від АЗС «WOG», що на 18 км автодороги Київ-Одеса в смт Чабани Фастівського (раніше Києво-Святошинського) району, застосовуючи фізичне насильство, що виразилось у нанесенні одного удару правою рукою в грудну клітину та одного удару правою рукою в обличчя потерпілому, спричинив останньому тілесні ушкодження. Відразу після цього ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, відкрито заволодів належним КАСРАЄАНФАРДУ Міладу ірн грошовими коштами в сумі 350 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.11.2016 року становить 8980,61 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що він працював у службі таксі, в кінці робочого дня 23.11.2016 року отримав виклик в районі Бесарабської площі, в автомобіль сів іноземець, який замовив поїзду на лівий берег, дорогою ОСОБА_10 заблукав, виїхав в сторону смт Чабани, де, зрозумів, що потрібно розвернутися, але пасажир почав висловлювати занепокоєння, куди вони їдуть, ОСОБА_10 розізлився та висадив пасажира, а сам поїхав додому, пасажира не бив, грошей у нього не забирав, службу таксі повідомив про те, що замовлення не виконав, недалеко від АЗС зупинився та спав в автомобілі до ранку. У пред`явленому обвинуваченні просив його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_11 ірн допитаний судом не був, оскільки виїхав за межі України 05.04.2021 року (том 1 а.с. 231).

В його інтересах представником адвокатом ОСОБА_12 було подано цивільний позов про стягнення на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_7 9397,50 грн як гривневий еквівалент 350 доларів США на 22.03.2017 року (на день складення позову) та 10800 грн витрат на правову допомогу (том 1 а.с. 40-41).

Допитаний в суді свідок ОСОБА_13 працівник АЗС «WOG» повідомив, що на заправну станцію забіг чоловік не слов`янської зовнішності та сказав, що він їхав в таксі, але водій поїхав не за маршрутом замовлення, а сказав, що об`їжджає пробку, але висадив його в смт Чабани недалеко АЗС, забрав якісь гроші, наче долари, і сказав, щоб він виходив з автомобіля.

Допитана судом свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що у 2016 році вона працювала старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, 23.11.2016 року виїжджала у складі слідчо-оперативної групи на виклик з приводу грабежу. Поліцію викликав працівник АЗС «WOG», до якого звернувся громадянин Ірану та просив викликати поліцію, оскільки водій таксі вдарив його і забрав 350 доларів США, потерпілий повідомляв, що він мав намір поїхати у своїх справах, але дорогою зрозумів, що водій рухається в іншому напрямку, попросив зупинити автомобіль, а коли автівка зупинилась водій вдарив його рукою в область щоки та ключиці і забрав гроші. Потерплий продемонстрував тілесні ушкодження, у нього було явне почервоніння на тілі. На місці у потерпілого була відібрана письмова заява, потерпілий розмовляв російською мовою в арабським акцентом, їхати в лікарню відмовився, на місце події приїхали його товариші, з якими він поїхав додому. З місця події у телефонній розмові з`ясували інформацію з приводу водія таксі, але для отримання офіційної інформації необхідно було направити письмовий запит.

Допитаний свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що він був залучений у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю іноземця, деталей та подробиць пригадати не може, оскільки з тих подій пройшло багато часу, пригадує, що мову іноземця було важко зрозуміти, при цьому свідок впізнав свої підписи у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2017 року та себе на фототаблиці до протоколу (том 2 а.с. 4-13). Під час цього слідчого експерименту потерпілий вказав, що він отримав від водія таксі отримав один удар правою рукою у грудну клітку та один удар правою рукою в обличчя, після чого водій таксі з нагрудної кишені куртки потерпілого дістав 350 доларів США, після чого потерпілий вибіг з автомобіля і побіг на АЗС «WOG», яка була неподалік та повідомив про те, що сталось працівнику заправки; також потерпілий вказав, що в автомобілі водій був на водійському сидінні, а він на передньому пасажирському.

При дослідженні письмових доказів з`ясовано, що відомості до ЄРДР були внесені 24.11.2016 року за заявою ОСОБА_16 , яка була відібрана у нього 23.11.2016 року у в с. Віта-Поштова старшим о/у ВКП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_17 , в якій потерпілий вказав, що в цей день близько 19.30 в с. Віта Поштова поблизу заправки «WOG» невідомий чоловік в автомобілі «Део-Ланос» синього кольору з номерним знаком НОМЕР_3 , вдаривши два рази кулаком по тілу та шиї заволодів грошима в сумі 350 доларів США (том 1 а.с. 233, 238).

На місці події 23.11.2016 року була оглянута інформація в мобільному телефоні потерпілого плей-лист повідомлень від служби таксі з початком напису 75 грн в 18:07 НОМЕР_3 синій «Део Ланос» ) мт 709 та плей-лист викликів телефонного номеру НОМЕР_4 , під час огляду вказаної інформації потерпілий вказав, що з даної служби таксі було прийнято повідомлення про автомобіль, який прибуде на замовлення, та номер таксиста (том 1 а.с. 239-241).

03.12.2016 року потерпілий під час пред`явлення для впізнання на фото під номером 1, на якому зображено обличчя ОСОБА_7 , впізнав невідомого чоловіка, який 23.11.2016 року близько 19.30 в салоні автомобіля «Део-Ланос» в с. Віта-Поштова поблизу АЗС «WOG» із застосуванням насильства заволодів належними йому грошима (том 1 а.с. 243-245).

Згідно відповіді № 27 від 21.02.2017 року ТОВ «ОЛІМП СЕРВІС-ВІС» інформує, що їм достовірно відомо, що в період приблизно з 15 години 23.11.2026 року до приблизно 13 години 24.11.2016 року водій ОСОБА_7 користувався автомобілем марки «ДЕУ ЛАНОС», д/н НОМЕР_2 , та працював на замовлення по перевезенню пасажирів (том 1 а.с. 246).

Отже, допитавши обвинуваченого та свідків, дослідивши письмові докази та матеріали, що характеризують обвинуваченого, створивши сторонам кримінального провадження рівні можливості обстоювання своєї позиції, оцінивши кожен доказ з точки зору належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд робить так висновки.

Так, послідовними показаннями свідка ОСОБА_17 підтверджується, що потерпілий громадянин іншої держави на місці події розказував обставини відкритого заволодіння належними йому грошима з застосуванням насильства, яке налякало потерпілого та не призвело до серйозного травмування, оскільки ОСОБА_18 відмовився їхати до лікарні. Тому суд вважає достовірною інформацію, яку повідомив потерпілий при написанні заяви про вчинення стосовно нього злочину.

Показаннями свідка ОСОБА_19 понятого при проведенні слідчого експерименту доведено, що обставини, які вказані у протоколі від 19.02.2017 року, повідомляв саме потерпілий. Тому суд вважає також достовірною інформацію, зафіксовану у протоколі слідчого експерименту про спосіб відкритого викрадення грошей.

Показаннями свідка ОСОБА_20 також підтверджується, що водій таксі відкрито забрав у потерпілого гроші.

Наведене свідчить про відсутність підстав для визнання доказів недопустимим, як про те вказує сторона захисту.

Показаннями цих свідків та дослідженими судом документами доведена вина ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, відсутність інтересу потерпілого до кримінальної справи, яка на розгляді в суді перебуває з 12.02.2017 року, а також те, що попередні судимості у обвинуваченого ОСОБА_7 погашені (том 2 а.с. 28), за місцем проживання він характеризується позитивно (том 2 а.с. 29), на спеціальних обліках не перебуває (том 2 а.с. 30), одружений (том 2 а.с. 35), у шлюбі виховує трьох дітей (том 2 а.с. 32-34).

Тому з урахуванням наведеного суд вважає правильним призначити обвинуваченому позбавлення волі, та переконаний, що обвинувачений ОСОБА_7 не заслуговує бути ув`язненим, оскільки має сталі соціальні зв`язки і позитивні характеристики за місцем проживання, тому його виправлення та перевиховання може відбуватися без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, тому ухвалює рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов підлягає часткову задоволенню в сумі 8980,61 грн, що є еквівалентом 350 доларів США на 21.11.2016 року (на день вчинення кримінального правопорушення), підстави для стягнення витрат на правову допомогу відсутні, оскільки адвокатом не надано доказів на підтвердження таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, прибувати на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов в інтересах потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 ірн 8980 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 61 коп майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Врешті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_21