КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зміну підозрюваній ОСОБА_3 запобіжного заходу, та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

16.01.2025 до Київського апеляційного суду з Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали судового провадження за клопотанням захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000192.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.

_____________________________________________________________________________

Справа № 760/33707/24 Слідчий суддя - ОСОБА_4

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1334/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, вапеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

До цього переліку, зокрема, віднесено відповідні ухвали слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі про застосування або відмову у застосуванні запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого у порядку ст. 201 КПК України.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18, виходячи із системного аналізу положень ст. 309 КПК України, поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід.

Разом з тим, в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11.03.2024 у справі № 522/97/24 колегія суддів дійшла висновку, що у разі постановлення ухвали про зміну запобіжного заходу з одного, раніше визначеного, на інший, мова йде про ухвалення по суті рішення про застосовування іншого запобіжного заходу, а тому такі процесуальні рішення охоплюються поняттям «застосування запобіжного заходу», яке вжито в ч. 1 ст. 309 КПК.

Натомість оскаржувана до апеляційного суду ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у цьому провадженні вищенаведених правових наслідків не породжує, а тому викладені висновки касаційного суду не стосуються питання її оскарження.

Такий підхід узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 15 липня 2021 року справа № 991/3396/21, від 16 серпня 2021 року справа № 991/4208/21, від 19 вересня 2022 року справа № 157/794/22.

З аналізу вищенаведених правових позицій Верховного Суду убачається, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, що надає право на апеляційне оскарження, лише у випадках, коли суд обирає або застосовує до підозрюваного інший, більш тяжкий запобіжний захід, адже в такому випадку рішенням про зміну запобіжного заходу слідчий суддя фактично погіршує його становище.

Натомість, у даному судовому провадженні слідчий суддя своєю ухвалою відмовив захиснику у задоволенні його клопотання про зміну підозрюваній ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а не застосував інший запобіжний захід, яким би погіршувалося становище підозрюваної, а тому дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну більш суворого запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, то вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 відсутні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 376, 392, 399 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1