Справа № 336/25/25
Пр. 1-кс/336/30/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 07.06.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківськ, громадянина України, який отримав вищу освіту ступеня "бакалавр" (зі слів), військовослужбовця військової служби за мобілізацією, востаннє ніс військову службу в складі військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та інших осіб, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , з боку захисту: підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий, за погодженням із прокурором, 06.01.2024 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із вказаним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 . За змістом клопотання сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Вказане клопотання надійшло до суду одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом клопотання слідчим СВ ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 07.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за підозрою ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 №189 від 01.08.2022 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду електрика-моториста відділення інженерних конструкцій інженерно-технічного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_2 та він вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу. Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, з починаючи з 28.12.2022 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», був виписаний 10.01.2023. У зв?язку з закінченням лікування ОСОБА_5 був зобов`язаний 11.01.2023 прибути до місця служби, а саме до місця тимчасової дислокації інженерної роти військової частини НОМЕР_2 , яка, на той час, розташовувалась у АДРЕСА_2 . Однак, будучи обізнаним про цей обов`язок, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився до вказаного місця служби у визначену дату.

Таким чином, у період з 11.01.2023 по 25.01.2023 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби до 25.01.2023.

Старший слідчий вказує, що повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 вручено 12.11.2024. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 надав заяву про те, що бажає продовжити службу у Збройних силах України, 13.11.2024 ОСОБА_5 зараховано до складу тимчасово прибулого особового складу військової частини НОМЕР_3 . 24.11.2024 ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, чим виявив небажання до подальшого проходження служби у ЗСУ та рішучість не повертатися до виконання своїх обов`язків. 25.12.2024 слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Разом з цим, за змістом клопотання зауважено, що викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження (перелік яких відображений у клопотанні), які в сукупності з іншими доказами свідчать про обгрунтованість підозри.

Стороною обвинувачення вказано, що в ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжить переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню ОСОБА_5 за викликом слідчого, прокурора та суду;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_5 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість продовження вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий вказує, що неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Також просить зважити на зміст ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану.

Крім того, як видно з клопотання, перебування поза межами тримання під вартою, ОСОБА_5 , як особа, що не має підстав для звільнення з військової служби зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, що підтверджується вчиненням ОСОБА_5 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

З посиланням на ст. 40, 131-132, 176-178, 183-184, 194 КПК України, сторона обвинувачення просить задовольнити клопотання.

Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав на зазначених у ньому підставах, пояснив, що підстав для відкликання або його зміни, доповнення немає.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, неможливістю застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та сукупність даних, що характеризують підозрюваного.

Разом з цим, прокурор наголосив, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 розглядається кримінальне провадження в Збаразькому районному суді Тернопільскої області також за ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу, враховуючи вимоги ст.194 КПК України, оскільки підозра не є обґрунтованою, а ризики підтвердженими.

ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Стороною захисту надано низку письмових доказів щодо перебування ОСОБА_5 на лікуванні та несенн військової служби, які спрямовані слідчому та додані ним до справи під час судового засідання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, із доданими копіями матеріалів кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ч.1 ст.5 Конвенції встановлює, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність і нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків (наприклад, законний арешт особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення) і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що, як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор та чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч.5 ст.407 КК України визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Слідчим суддею встановлено, що 07.06.2023 відповідно до витягу з кримінального провадження внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі повідомлення військової частини НОМЕР_2 .

Досудове розслідування здійснюється відділом поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Ініціатори звернення відповідно до наявних копій постанов уповноважені на здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні. Засвідчені копії досліджені судом під час судового засідання.

12.11.2024 під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджено копією відповідного повідомлення із відміткою про вручення ОСОБА_5 , зокрема, датою та підписом.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає за змістом ч.1 ст.184 КПК України, копія клопотання та підтверджуючих необхідність застосування запобіжного заходу матеріалів завчасно вручена підозрюваному на виконання ч.2 ст.184 КПК України, що визнається вказаною особою, підозрюваний мав достатньо часу для онайомлення із клопотанням, що з`ясовано під час засідання.

З наданих письмових доказів, зокрема, рапортів, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КПК України; витягів з наказів командира в/ч НОМЕР_2 ; акта службового розслідування; письмових пояснень свідків; відповіді на запити, які надійшли від КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, командира військової частини НОМЕР_4 , начальника 1121 поліклініки (з денним стаціонаром)генерального директора КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківськох обласної ради»; витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_3 , вбачається наявність обґрунтованої підозри, яку заперечує підозрюваний та його захисник.

Разом з цим, слідчим суддею досліджено постанову старшого слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 25.12.2024 про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 у справі №336/25/25, пр. 1-кс/336/29/2025 постановлено надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке перебуває в провадженні слідчої судді ОСОБА_1 (справа №336/25/25, пр.1-кс/336/30/2025).

Так, на виконання ухвали слідчого судді ОСОБА_5 затримано 16.01.2025 об 11-00 годині в м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 121. Старшим слідчим у судовому засідання долучено протокол затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення від 16.01.2025 та постанову про відновлення досудового розслідування від 16.01.2025. Крім того, зазначені обставини враховуються слідчим суддею при обчисленні строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, судом за встановлено, що в провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000134 від 12.09.2022 відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що вагомість доказів, які є достатньою підставою для обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину та обрання їй запобіжного заходу, навіть, і найбільш суворого, не може бути та не повинна бути такою ж переконливою, як для здійснення судом висновку про винуватість особи у скоєнні злочину.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджено докази, які надані стороною захисту, а саме відомості про проходження лікування ОСОБА_5 , історія хвороби та періоди участі у бойових діях. Проте, доказів, що свідчать про необґрунтованість підозри стороною захисту не надано.

З урахуванням наданих стороною обвинувачення та стороною захисту доказів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі розслідування, підозра достатньо обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування шляхом здійснення слідчих (розшукових) дій, що надає підстави для застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слід наголосити, що за приписами ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто, тримання під вартою).

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст.177 цього Кодексу, серед іншого, враховує ряд встановлених під час судового засідання особистих характеристик, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Їх наявність об`єктивно підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Доводи сторони захисту, на переконання слідчого судді, не є достатніми для їх спростування.

Про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) відповідно до ч.1 ст.178 КПК України свідчить тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність можливого покарання, ОСОБА_5 може переховуватись від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи воєнний стан, кваліфікацію діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дійсно можна засвідчити існування такого ризику як можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що підозрюваний, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене, у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, перешкоджатиме ухиленню підозрюваного від суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховується, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі. Доказів протилежного суду не надано.

Положеннями ч. 5 ст. 219 ЦПК України визначено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Згідно зі ст.113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Ч. 5 ст. 219 передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 лютого 2025 року до 11 години 25 хвилин, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування домашнього арешту, як і інших, більш м`яких, запобіжних заходів за наведених умов не є доцільним.

Строк дії запобіжного заходу необхідно обраховувати згідно з ч.2 ст.197 КПК України з моменту затримання особи (16.01.2025 об 11-25 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.01.2025) в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до змісту ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.178,182 КПК України. Слідчий суддя, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його наслідки, а також реальну можливість забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2025 складає 3 028,00 гривень, вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, на підозрюваного у разі внесення застави покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Івано-Франківськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 113, 115, 177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205-206, 219, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, а саме, з 16 січня 2025 року з 11 години 25 хвилин до 01 лютого 2025 року до 11 години 25 хвилин включно.

Строк дії ухвали визначити до 01 лютого 2025 року до 11 години 25 хвилин включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 гривень (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом строку її дії.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Івано-Франківськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту її внесення.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 21.01.2025 о 16-50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1