Дата документу 14.04.2025Справа № 554/4911/25
Провадження № 1-кс/554/5306/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000076 від 24.02.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, мотивоване тим, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000076 встановлено, що мешканка Полтавської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в соціальній мережі «Однокласники» за нік-неймом « ОСОБА_5 », розповсюджує матеріали у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

В ході виконання доручення, в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, оперативним підрозділом отримано інформацію, що користувачем за нік-неймом « ОСОБА_5 » в соціально орієнтованій мережі «Однокласники» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кременчук Полтавської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

09.04.2025 у період часу з 07 год. 17 хв. по 10 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07.04.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

- системний блок чорного кольору марки «LG» моделі «VINGA»;

- мобільний телефон марки «Redmi note 4x», IMEI (Слот 1) НОМЕР_1 , IMEI (Слот 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, сім-картка відсутня, з цифровим захистом телефону « НОМЕР_3 ».

Вищевказані речі визнані речовими доказами, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести огляд вищевказаних предметів та провести комп`ютерно-технічну експертизу системного блоку, оскільки він може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 08.04.2025 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зберігання вищевказаних речей і документів у його власника може спричинити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів підозрюваним та/або його близькими родичами та/або особами, які проживають разом з ним, що зашкодить встановленню судом об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч. 1 ст. 1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власниця майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти накладення арешту на належне їй майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 09.04.2025 року.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку 09.04.2025 року майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою ст. слідчої СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 від 09.04.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що вилучені 09.04.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 системний блок чорного кольору марки «LG» моделі «VINGA» та мобільний телефон марки «Redmi note 4x», IMEI (Слот 1) НОМЕР_1 , IMEI (Слот 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, сім-картка відсутня, з цифровим захистом телефону « НОМЕР_3 » є доказами злочину, зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000076 від 24.02.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- системний блок чорного кольору марки «LG» моделі «VINGA»;

- мобільний телефон марки «Redmi note 4x», IMEI (Слот 1) НОМЕР_1 , IMEI (Слот 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, з цифровим захистом телефону « НОМЕР_3 », сім-картка відсутня, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1