Справа № 308/4353/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000078 від 17.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказує, що 02.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою, разом із додатками до неї, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована за №173 від 04.01.2025, де у останнього на утриманні перебуває батько інвалід ІІ групи.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, близько на початку лютого місяця 2025 року, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дружиною ОСОБА_5 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою дізнання прийнятого рішення щодо довідки про надання відстрочки відносно її чоловіка, про те, їй повідомили, що не вистачає документу з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Мукачева, а саме довідки «про наявність дітей, батьком яких він зазначений» відносно особи, яка є особою з інвалідністю.

Зазначає, що у ході даної розмови з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 підійшла гр. ОСОБА_7 , яка повідомила ОСОБА_6 , що зможе допомогти у сприянні вирішення даного питання, на що відбувся обмін номерів мобільних телефонів та домовленість про майбутню розмову. Після вказаної зустрічі гр. ОСОБА_5 повторно звернувся із заявою про оформлення відстрочки.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, близько на початку березня місяця 2025 року, у ході телефонної розмови між гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, остання повідомила, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_5 оформлена та можна забрати, але для того щоб її отримати необхідного надати грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів та почала діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 .

Слідчий вказує, що у подальшому, 20.03.2025 на вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_6 передала їй частину з обумовлених грошових коштів у сумі 15 000 грн шляхом перерахунку на надану ОСОБА_7 банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 .

Надалі, 24.03.2025 біля 15.50 годин, ОСОБА_7 перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими особами, зустрілась із громадянкою України ОСОБА_6 та на виконання раніше висловленого прохання, за сприяння у отриманні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації її чоловіка ОСОБА_5 , одержала від ОСОБА_7 , решту грошових коштів 1600 доларів США, після чого була викрита працівниками правоохоронних органів.

24.03.2025 проведено огляд місця події на загальнодоступній ділянці землі, а саме навпроти приватного будинку, що розташований за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Олександра Духновича, 108, де було виявлено громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 .

У ході вказаної слідчої дії, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , добровільно видала грошові кошти, що знаходились у лівій зовнішній кишені військового бушлату останньої, а саме: 1 (одну) купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер QB37640129A, 15 (п`ятнадцять) імітаційних купюр номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер МВ07247983С, на загальну суму 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США, що поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № CRI 1124150 та мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 12», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з наявною карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з номером НОМЕР_4 , що поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № CRI 1124151.

24.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом та вище вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі. Зазначив, що ним було повідомлено захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 про дату та час розгляду даного клопотання.

У зв`язку із скороченими термінами розгляду цієї категорії клопотань та відсутністю перешкод розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає таке у відсутності слідчого та особи, у якої вилучено майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує дане клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за підозроюОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.03.2025 ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.03.2025 встановлено що, старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , було проведено огляд території, яка є вільнодоступною, а саме по АДРЕСА_1 , напровти ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було виявлено громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,мешканку АДРЕСА_3 . В ході даного огляду, ОСОБА_7 , добровільно видала грошові кошти, що знаходились у лівій зовнішній кишені військового бушлату останньої, а саме 1 (одну) купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер QB37640129A, 15 (п`ятнадцять) імітаційних купюр номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер МВ07247983С, на загальну суму 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США, що поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № CRI 1124150 та мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 12», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з наявною карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з номером НОМЕР_4 , що поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № CRI 1124151.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 24.03.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадження №0000078 від 17.03.2025.

В обґрунтування клопотання до матеріалів також додано рапорт старшого оперуповноваженого 2 сектору 1 відділу ГВЗНД СБУ в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_10 від 17.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 17.03.2025; протокол огляду місця події від 24.03.2025; повідомлення про підозру від 25.03.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.03.2025; постанова про визнання речовими доказами від 24.03.2025, інші матеріали.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України прокурором дотримані.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до якого відноситься, зокрема й арешт майна, слідчий суддя здійснює повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та зобов`язаний діяти у межах і відповідно до вимог закону.

Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У клопотанні прокурор вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду, є збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном будь-яким особам.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим/дізнавачем, прокурором.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і спів-мірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 40-1, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, яке тимчасово вилучене 24.03.2025 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, 24.03.2025 в ході огляду місця події на загальнодоступній ділянці землі, а саме навпроти приватного будинку, що розташований за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Олександра Духновича, 108, а саме: (одну) купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер QB37640129A, 15 (п`ятнадцять) імітаційних купюр номіналом 100 (сто) доларів США, серійний номер МВ07247983С, на загальну суму 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США та належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 12», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з наявною карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з номером НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1