Справа № 134/2056/24
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправного центру ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

21 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду подання, засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про проведення судового розгляду без його участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню такого розгляду.

Представник виправного центру вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. В установі характеризується негативно, два рази був заохочений, два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (вживав спиртні напої) на сьогодні стягнення не погашене.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, просила врахувати, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин під час іспитового строку, засуджений не довів своє виправлення працею, хоча і має два заохочення, але два рази притягувався до дисциплінарного стягнення яке на сьогодні не погашене.

Заслухавши думку представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року ОСОБА_5 , яке в частині призначеного покарання скасоване вироком Одеського апеляційного суду від 12.09.2022 року та засуджено за ч. 1 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК до 3 років 1 місяця обмеження волі та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Засуджений ОСОБА_5 з 10 жовтня 2022 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, засуджений ОСОБА_5 , був працевлаштований згідно строкового трудового договору № 160-22 від 21 листопада 2022 року по 12 грудня 2022 року на контрагентському об`єкті « ОСОБА_6 », згодом згідно додаткової угоди від № 41-23 від 13 січня 2023 року по 13 лютого 2023 року на контрагентському об`єкті « ОСОБА_7 », згодом згідно строкового трудового договору № 89-23 від 16 червня 2023 року по 17 травня 2024 року різноробочим на полі установи згодом згідно додаткової угоди № 89-24 від 16 червня 2024 року по теперішній час на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика».

Згідно характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався два рази та два рази був заохочений. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не виконує передбачені законом вимоги. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження».

Намагається приймати участь у програмах/заходах, які проводяться в установі, допускає порушення. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, як їх втілити.

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме 20 жовтня 2023 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 21 від 26 жовтня 2023 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, за власним бажанням.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 25 квітня 2024 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 10 від 25 квітня 2024 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 отримав два заохочення у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставленням до праці19.09.2023 року та 20.05.2024 року та два дисциплінарне стягнення 30.09.2024 року 10 діб ДІЗО, 17.12.2024 року сувора догана.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_5 склав 84 762, 23 грн.

Станом на 20 грудня 2024 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 10 місяців 20 днів.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Хоча засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не сьогодні не погашене, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення,

Як вбачається із матеріалів особової справи ОСОБА_5 , останній був судимий до покарання у вигляді обмеження волі на певний строк, але на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин під час іспитового строку,

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Наявність двох заохочень у засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не може бути визнано достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводить виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя