Справа № 947/6252/25
Провадження № 1-кс/947/3916/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на мано виявлене та вилучене в ході обшуку в транспортному засобі марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку №65.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав у повному обсязі пояснив, що на даний час встановлюється походження грошових коштів. Також зазначив,що за версією слідства вилученим автомобілем підозрюваний ОСОБА_7 користувався у здійсненні протиправної діяльності.

У судове засідання також з`явився адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , який просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на ключі, техпаспорт, автомобіль та грошові кошти, мотивуючи тим, що вказане майно належить його довірительці, яка не має жодного відношення до обставин кримінального провадження. В іншій частині клопотання не заперечував.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Київської окружної прокуратури міста Одеси, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001238 від 06.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2024 до слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого З відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області та рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 3-го відділу УСР в Одеській області про те, що невстановлені особи займаються збутом вогнепальної зброї на території Київського району м. Одеси. (ЄО 21424)

Крім того, 08.11.2024 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УКЗБТ ДЗНД СБ України про те, що громадянин ОСОБА_8 , громадянин ОСОБА_9 та громадянин ОСОБА_10 разом з невстановленими особами в складі організованої групи здійснюють незаконну переробку вогнепальної зброї. (ЄО 21573

За вказаним фактом 06.11.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001238 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

11.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (Справа №947/6252/25 Провадження №1-кс/947/2658/25) від 14.02.2025 проведений обшук в транспортному засобі марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку №65 в ході якого було виявлено та вилучено: два чеки з ТОВ «Нова Пошта» відправником та одержувачем ОСОБА_11 , датуються 11.03.2025 та 12.03.2025, які вилучено та поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR 1550344, мобільний телефон марки «Samsung» модель «S21» в корпусі білого кольору в чохлі прозорого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 який поміщено до сейф пакету НПУ №NPV 2046255,предмет схожий на пістолет чорного кольору з маркуванням на рукоятці «Lov» який поміщено до сейф пакету НПУ № NPV 2046254, предмет схожий на пістолет чорного кольору з маркуванням «HEYM» який поміщено до сейф пакету НПУ №NPV 2046260, металевий предмет схожий на сокиру з написом на лезі «Сделано в СССР» поміщено до сейф пакету НПУ № NPV 2040424, грошові кошти в національній валюті 36 банкнот номіналом 1000 гривен з наступними номерами ЕВ3336123, ЗМ641624, АН5548570, БР2304703, ЕВ5394762, ЗЛ6242795, БМ7176124, ГЛ3393464, БН4453321, АС4358248, ГК1618455, АП49951351, АР3633106, АЕ4244848, АУ9255330, ГТ3721633, АЖ0295888, ГЛ0966303, ГН6117636, ЕП5164210, ГР2957285, ЕП3602787, ВС5070599, БМ8550752, АП2426838, ВС0842209, ВУ3771884, АР3318897 загальною вартістю 36000 гривен, одну купюру номіналом 500 гривен з номером EН2986112, одна купюра номіналом 100 доларів США з номером НЕ84994912А поміщено до сейф пакету НПУ №CRІ 1222627, телефон сірого кольору «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_5 поміщено до сейф пакету НПУ CRI 1222624, пошкоджений пакунок ТОВ «Нова Пошта» з ТТН №1713 який було поміщено до сейф пакету НПУ CRI 1222613, технічний паспорт, ключі від транспортного засобу марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 , транспортний засіб марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 яку поміщено на штраф майданчик.

11.03.2025 у порядку ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КПК України.

12.03.2025 постановою слідчого групи слідчих тимчасово вилучене майно визначено речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, прокурор визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

До клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на транспортний засіб марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 , а як зазначає сторона обвинувачення його власником є ОСОБА_6 , яка не має жодного процесуального статусу в рамках даного кримінального провадження.

Отже слідчому судді не зрозуміло яке доказове значення в рамках даного кримінального провадження має автомобіль марки « HYUNDAI TUCSON» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN TЗ: НОМЕР_2 , що він може підтвердити, чи спростувати за обставин розслідуваного кримінального провадження. Версія прокурора відносно того, що вказаний транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_7 у вчиненні протиправної діяльності, не підтверджується матеріалами долученими до клопотання .

Також з огляду на той факт, що стороною обвинувачення не доведено факт використання ОСОБА_7 вказаним транспортним засобом у злочинній діяльності, слідчий суддя вважає, що переконливими є доводи щодо вилучених грошових коштів у цьому автомобілі. Тобто стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано підстав та мети накладення арешту на вилучені грошові кошти та кому вони належать.

Слідчий у клопотанні фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин кримінального провадження, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення можливості встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні, однак при цьому не мотивує необхідності накладення арешту на майно.

Слідчий суддя приходить до висновку, що звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчим та прокурором не долучено документів, які можливо перебувають в розпорядженні органу досудового розслідування, на підтвердження того, що вилучені грошові кошти набуті протиправним шляхом та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення саме у даному кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що необґрунтоване накладення арешту майна може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників та володільців майна.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання сторони обвинувачення не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності повної інформації в клопотанні щодо вилученого майна та обґрунтування підстав та мети для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1