БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 946/1181/21
Провадження № 1-кп/497/32/25
УХВАЛА

про розгляд клопотань щодо повернення прокурору обвинувального акту

12.02.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 - представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 - представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ,

адвоката ОСОБА_11 - представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ,

розглядаючи у підготовчому закритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001019 від 17.02.2021р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Алма-Ати, Р.Казахстан, зі слів - одружений, має вищу освіту, українську розуміє, пенсіонер, працював на момент початку розслідування в.о. генерального директора КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- що обвинувачується за ст.ст.153ч.4,156ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023р. до Болградського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності надійшов вищевказаний обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні (т.6., а.с.14), ухвалою суду від 16.11.2023р. (т.6, а.с.16) було призначене підготовче судове засідання на 22.11.2023р., та відкладене з різних поважних причин на 14.12.2023р., та його продовження - на: 15.01.2024р., 23.02.2024р., 14.03.2024р., 19.03.2024р., 08.05.2024р., 16.05.2024р., 20.05.2024р., 20.06.2024р., 03.07.2024р., 10.09.2024р., 10.10.2024р., 31.10.2024р., 18.12.2024р., 21.01.2025р. та на 12.02.2025р.; за клопотанням учасників судового розгляду питання, за протокольною ухвалою суду від 19.03.2024р. здійснювалося у порядку закритого судового засідання у зв`язку з зацікавленістю преси.

14.12.2023р. до матеріалів справи через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката адвокатського об`єднання «Антеверіс» ОСОБА_6 - захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , яким захисник просить повернути прокурору обвинувальний акт прокурору у зв`язку з наявністю недоліків, які неможливо усунути в ході судового розгляду обвинувального акту, стверджуючи, що він не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування свого клопотання захисник зазначає наступне.

Захисник звертає увагу на хід розгляду обвинувального акту судом - на те, що вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 вже кілька разів різними складами суду першої інстанції повертався прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, 20.05.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було постановлено ухвалу якою вирішено повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, однак 29.06.2021 Одеським апеляційним судом було задоволено апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та адвоката ОСОБА_13 і повернуто обвинувальний акт для розгляду до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

11.10.2021 ухвалою Ренійського районного суду Одеської області зазначений вище обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 удруге був повернений прокурору для усунення недоліків, однак 28.01.2022 ухвалою Одеського апеляційного суду були задоволені апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та адвоката ОСОБА_13 , а ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 11.10.2021 скасовано і призначено новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

24.08.2022 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знову був повернутий вищевказаний обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, однак 03.11.2022 ухвалою Одеського апеляційного суду були задоволені апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та адвоката ОСОБА_13 , ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2021 скасована, і обвинувальний акт знову направлений до того ж суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

22.05.2023 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знову - вчетверте - був повернутий прокурору обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст.ст.153ч.4,156ч.2 КК України, але 22.09.2023 Одеський апеляційний суд своєю ухвалою за результатами розгляду апеляційних скарг прокурора та представників потерпілих - скасував цю ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та призначив новий розгляд цього обвинувального акту в іншому складі суду.

Разом з тим, відповідно до вимог п.3ч.3ст.314 К1ІК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, і ця норма не містить заборон щодо неможливості повторного ухвалення такого рішення, якщо попередні такі рішення суду були скасовані, адже виключно суд першої інстанції уповноважений ухвалити рішення про призначення судового розгляду, і лише в тому разі, якщо не будуть встановлені підстави для ухвалення інших рішень, передбачених ст.314ч.3п.п.1-4 КПК України, що прямо передбачено ст.315ч.1 КПК України.

Вищевказаний обвинувальний акт, складений 17.02.2021 старшим слідчим СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_14 та затверджений прокурором ОСОБА_3 - є таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню органу досудового розслідування виходячи з наступного.

В прокурора були відсутні повноваження щодо затвердження, підписання та передання ОА до суду в цьому кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається та підписується слідчим, дізнавачем, після чого затверджується та підписується прокурором. Копію підписаного та затвердженого обвинувального акту, а також реєстр матеріалів досудового розслідування прокурор під розписку надає підозрюваному та його захиснику, згідно ст.293 КПК України.

Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкову умову виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику. Отже, надання уповноваженим прокурором копії обвинувального акту підозрюваному - це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

Водночас, вказаний обвинувальний акт від 17.02.2021 був затверджений, підписаний та переданий до суду прокурором Ізмаїльської окружної (місцевої) прокуратури прокурором ОСОБА_3 , який не був уповноважений на виконання вказаних дій, а також не був уповноважений на надання копії обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, оскільки у кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020 згідно відомостей з ЄРДР та постанови про призначення групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, для здійснення процесуального керівництва було призначено прокурів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17

10.12.2020 було розпочате ще одне кримінальне провадження - за №0001283, що було внесене до ЄРДР - за ч.4ст.153 КК України - теж відносно ОСОБА_4 , та постановою про призначення групи прокурорів у цьому КП №0001283 від 10.12.2020 - було визначено групу прокурорів у складі ОСОБА_15 і ОСОБА_17 .

18.12.2020 старший слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 звернулася з клопотанням до прокурора Ізмаїльської оружної прокуратури ОСОБА_15 про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0001019 від 25.08.2020 та №0001283 від 10.12.2020.

18.12.2020 процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_15 було винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0001019 від 25.08.2020 та №0001283 від 10.12.2020 під єдиним номером - №0001019 від 25.08.2020.

20.01.2021 постановою заступника керівника Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_18 була призначена група прокурорів у кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020, згідно якої підставою для призначення групи прокурорів в КП №0001019 від 25.08.2020 - було визначення підслідності даного кримінального провадження за ч.4ст.153,ч.2ст.156 КК України за СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на підставі ст.36,110 КПК України. В описовій частині зазначеної постанови від 20.01.2021 містяться відомості про кримінальне провадження №0001019 від 25.08.2020, а вже в резолютивній частині цієї постанови - вказано про призначення групи прокурорів: ОСОБА_17 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 в межах іншого кримінального провадження - під іншим номером та датою, а саме, - у кримінальному провадженні №0001270 від 06.12.2020.

Під час аналізу цієї постанови з`ясувалося, що зазначені розбіжності не можна вважати опискою, оскільки саме в резолютивній частині визначається конкретно номер провадження та перелік осіб, повноважних діяти в такому провадженні, що не відповідає номеру провадження за яким подано обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, слід відмітити, що підставою для призначення групи прокурорів, відповідно до постанови від 20.01.2021 - є «визначення підслідності кримінального провадження» з посиланням на норми ст.36 КПК України. Проте, підстави для призначення групи прокурорів у кримінальному проваджені регламентовані ст.37 КПК України, згідно якої підставою для призначення прокурора у кримінальному провадженні визначаються керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. А, відповідно до ч.7ст.217 КПК України у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, днем початку досудового розслідування є день того провадження яке розпочалось раніше.

Досудове розслідування кримінального провадження №0001019 від 25.08.2020 розпочате раніше, ніж розслідування кримінального провадження №0001283 від 10.12.2020. Тому, вбачається, що в об`єднаному кримінальному провадженні відбулася фактично заміна прокурорів, а не їх призначення, оскільки така постанова у кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020 була ухвалена ще 25.08.2020, а строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слід рахувати саме з 25.08.2020.

Так, підстави для зміни прокурора у кримінальному провадженні передбачені ч.2.3ст.37 КПК України і є вичерпними, до складу яких не входить така підстава як «визначення підслідності кримінального провадження», - як то зазначено у вищезгаданій постанові про призначення групи прокурорів від 20.01.2021.

Крім того, у постанові про призначення групи прокурорів від 20.01.2021 взагалі відсутнє посилання на норми ст.37 КПК України, в якій визначені підстави для заміни прокурора у кримінальному провадженні. ПОРЯД З ТИМ, порушення процедури заміни групи прокурорів відповідно до ст.37 КПК України, а також невідповідність постанови про призначення (заміни) групи прокурорів від 20.01.2021 -обумовлює ті обставини, що прокурор у даному кримінальному провадженні є неуповноваженим.

Тому, здійснення прокурором, статус якого не визначений відповідно до вимог кримінального процесуального закону і який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні дії, передбачені статтею 36 КПК - є такими, що здійснюються неналежним суб`єктом.

Вказані порушення впливають на законність та обґрунтованість складеного обвинувального акту, врученого обвинуваченому та поданого до суду, розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого - адже, відповідно до ст.2 КПК України, одним з визначених завдань кримінального провадження є дотримання умови, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; такої самої думки дотримується Об`єднана палата Касаційного кримінального суду ВС у своїй постанові від 22.02.2021 (спр.№ 754/7061/15, провадж.№51-4584 ); а, згідно висновків ВС (колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду), що викладені у Постанові від 03.03.2021 року у справі №522/11807/18 щодо визначення повноважень прокурорів, зазначено:

«Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procyes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, а посадові особи мали дозвіл на вчинення дії і діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному cт.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Також захисник, посилаючись на норми чинного законодавства - на ст.ст.37ч.ч.1,2, 36ч.ч.4,5, 313ч.3 та 341ч.ч.2,3 КПК України, стверджує, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто, має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення, та за процесуальною ФОРМОЮ передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом. В свою чергу, постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, мас відповідати вимогам cт.110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка ухвалила відповідне процесуальне рішення. Крім того, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість ухвалення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та, в разі необхідності, - групи прокурорів, що також зазначено у висновку ОП ККС ВС Постанови від 14.02.2022 (спр.№477/426/17, провадж.№51-4963кмо20), згідно якого суд вправі перевірити повноваження сторони обвинувачення в разі, якщо учасниками провадження заявлено сумніви у належному оформленні відповідних повноважень, їх достовірності.

В даному випадку, затвердження обвинувального акту 17.02.2021 та його вручення обвинуваченому ОСОБА_4 здійснено прокурором ОСОБА_3 саме як прокурором у визначеному кримінальному провадженні з застосуванням саме постанови від 20.01.2021 - що не є правомірною - ані за нормами ст.36,37,110 КПК України, що визначають підстави для зміни групи прокурорів, ані за обсягом наданих повноважень, оскільки повноваження групі прокурорів надано в іншому кримінальному провадженні - №0001270 від 06.12.2020.

Таким чином, захисник стверджує про відсутність права в прокурора ОСОБА_3 щодо зазначення його прокурором в обвинувальному акті та наявності повноважень на підписання та затвердження обвинувального акту, вручення його копії обвинуваченому та передання обвинувального акту до суду, тому обвинувальний акт, складений та затверджений 17.02.2021 містить порушення п.4ч.2, ч.3ст.291 КПК України - підписаний та затверджений прокурором, що не наділений відповідними повноваженнями прокурора саме у кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020.

Крім того, захисник у клопотанні звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній оригінал обвинувального акту - міститься лише його не завірена копія - що підтверджується наявністю в матеріалах кримінальної справи їх фотокопій у т.1 на а.сп.235 та акт, затверджений керівником апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 09.08.2022 (т.3а.с.109), хоча супровідний лист, разом з яким обвинувальний акт з додатками надійшли до суду, - є оригіналом (т.1 а.с.1); відсутність оригіналу обвинувального акту є порушенням п.5ч.2ст.291 КПК України, тому такий обвинувальний акт (його копія) підлягає поверненню прокурору, фотокопії обвинувального акту з додатками не можуть бути підставою для судового провадження, що унеможливлює призначення його до судового розгляду по суті, незважаючи на те, що в ухвалі від 22.09.2023 колегія суддів Одеського апеляційного суду посилається на раніше постановлені ухвали у справі вказаним судом, вказавши, що виявлення факту відсутності в матеріалах провадження після 09.08.2022 оригіналу обвинувального акту з додатками до нього не вказує на недотримання прокурором вимог ст.291 КПК України, а лише свідчить про можливе недотримання Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах; однак, вказане суперечить ст.314,315 КПК України, адже судом дослідженню підлягає саме оригінал обвинувального акту. Крім того, на думку захисника, такі висновки Одеського апеляційного суду порушують принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, визначеному у ст.22 КПК України та ст.9 КПК України щодо додержання вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, та ін.законодавчих актів.

З огляду на викладене, обвинувальний акт, що міститься в матеріалах справи у фотокопії, на думку захисника, - підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Також захисник у клопотанні зазначає, що вибуття потерпілих дітей з-під опіки дитячого будинку та не встановлення їх законних представників теж є порушенням, що унеможливлюють розгляд судом обвинувального акту.

Так, в ході підготовчого судового провадження, що неодноразово починалося судом, вже було встановлено, що потерпілими є малолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які вибули з-під опіки КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» ще до моменту передання обвинувального акту до суду, і ця обставина підтверджується навіть публікаціями ЗМІ у мережі Інтернет. Так, в соціальній мережі ФБ міститься публікація від 30.01.2021 третіх осіб, що не мають жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні, - про те що малолітні діти знайшли сім`ї. Вказана публікація є у публічному доступі та доступна для перегляду (копія публікації додається). Також, у публікації інтернет-видання ІЗБІРКОМ від 24.02.2021 за посиланням знаходиться стаття, в якій зазначено, що про вибуття малолітніх дітей з-під опіки дитячого будинку стало відомим ще у грудні місяці 2020 року; такі ж відомості були опубліковані 26.02.2021 за посиланням вказані матеріали є в матеріалах справи.

З огляду на викладене, інформація про всиновлення малолітніх дітей, які мають статус потерпілих осіб у вказаному кримінальному провадженні, була відома ще у грудні 2020, оскільки у публічному просторі вказана інформація була опублікована 30.01.2021, тобто, ще до моменту складення, затвердження та передання обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду - що свідчить про вручення копії обвинувального акту з реєстром матеріалів від 17.02.2021 гр. ОСОБА_20 , яка зазначена в обвинувальному акті законним представником малолітніх потерпілих, і яка вже на той час не була законним представником малолітніх дітей, і це є, у свою чергу, ще одним грубим порушенням вимог КПК України та чинного законодавства.

Між іншим, під час вручення копії обвинувального акту «представнику» ОСОБА_20 органом досудового розслідування та процесуальним керівником не було встановлено та не перевірено фактичне перебування дітей у дитячому будинку та бажання і можливість ОСОБА_20 бути їх представником, оскільки вона до суду не з`являється і сповістити її про судові засідання неможливо.

Відповідно до положень КПК України - істотним порушенням здійснення судового провадження є відсутність потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (ч.5ст.412 КПК України), і як наслідок, таке судове рішення підлягає скасуванню у будь-якому випадку.

Між тим, підготовче судове засідання має відбуватися за участю законних представників малолітніх потерпілих, що чітко встановлено нормами ч.3ст.314 КПК України.

Так, на момент вручення повідомлення про підозру, складення обвинувального акту та передання його до суду органом досудового розслідування, на твердження захисника, законними представниками малолітніх дітей відповідно до ст.242 ЦК України були фактично усиновлювачі (прийомні батьки), в родину яких вибули малолітні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , і, оскільки вони не були встановлені в ході досудового розслідування - в суду відсутня можливість їх належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Крім того, в якості законного представника малолітніх потерпілих в обвинувальному акті зазначена гр. ОСОБА_20 , яка була залучена до участі у даному кримінальному провадженні постановою слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 25.08.2021, проте, відповідно до п.3.6 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999р. за №34/166/131/88 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.06.1999р. за №387/3680 визначено, що якщо над дітьми, які виховуються у навчально-виховних закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, особами, які потребують опіки (піклування) і влаштовані у відповідні лікувальні установи чи установи соціального захисту населення, опікуни (піклувальники) не призначені, то виконання обов`язків опікунів і піклувальників від імені держави здійснюють ці установи в особі керівників цих установ; та, в разі відсутності керівника установи, - його посаду заміщує тимчасово виконуючий обов`язки робітник, який призначається відповідним наказом органом опіки та піклування.

У даному випадку, органу досудового розслідування було достеменно відомо про відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади керівника дитячої установи, де перебували малолітні потерпілі, - до моменту закінчення досудового розслідування, та про тимчасове покладення 03.09.2020 наказом №890-к обов`язків генерального директора КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» на ОСОБА_21 - яка і мала бути визнана єдиним законним представником малолітніх потерпілих постановою слідчого ще до моменту вибуття потерпілих дітей з-під опіки дитячого будинку.

Тобто, з урахуванням зазначеного, орган досудового розслідування взагалі не здійснив будь-яких дій з метою встановлення законного представника дітей, а саме особи, яка тимчасово виконує обов`язки генерального директора КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» до моменту направлення обвинувального акту до суду, чим порушив вимоги п.3ч.2ст.291 КПК України (не зазначення адреси місця проживання малолітніх потерпілих та їх законних представників), і ці порушення є суттєвими, з урахуванням чого не можливе призначення справи до судового розгляду.

Крім того, 22.05.2023р. судом було встановлено, що потерпілі особи в обвинувальному акті визначені всупереч ст.44,55,59 КПК України, оскільки ними або законними представниками не подавалося заяви про вчинення кримінального правопорушення та залучення до провадження потерпілих осіб не здійснювалося, отже, такі відомості взагалі не підлягають включенню в обвинувальний акт, що також є порушенням п.3ч.2ст.291 КПК України.

Крім того, захисник додатково звертає увагу на те, що в ухвалі Одеського апеляційного суду від 03.11.2022р. акцентується на тому, що в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості кожного потерпілого та їх законних представників (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), тому існує матеріальна складова набуття даними особами статусу потерпілих в кримінальному провадженні, малолітні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 перебували під опікою КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини», та постановою від 25.08.2020 в якості законного представника малолітніх потерпілих була залучена вихователька ОСОБА_20 (т.1а.с.218, т.2 а.с.36), а оцінка законності та обґрунтованості процесуальних рішень органу досудового розслідування про залучення потерпілих та їх законного представника здійснюється судом на стадії судового розгляду, оскільки дотримання вимог КПК при проведені досудового розслідування, а також питання допустимості, достатності, належності доказів є предметом перевірки на стадії судового розгляду, а не підготовчого судового засідання… відомості про потерпілих, що зазначені в обвинувальному акту були встановлені на стадії досудового розслідування, а той факт, що в подальшому зазначені відомості могли змінитися, - не свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог процесуального закону, які регламентують порядок складання обвинувального акту.

Однак захисник з цим висновком суду апеляційної інстанції не погоджується, та у клопотанні стверджує, що вони є наслідком неповного з`ясування обставин та неповноти розгляду апеляційним судом справи в межах апеляційних скарг, наголошуючи, що малолітні особи, вказані в обвинувальному акті потерпілими, - вибули з дитячого закладу ще до кінця досудового розслідування, а їх представник ОСОБА_20 залучалася виключно для здійснення окремих слідчих дій та не є законним представником вказаних осіб, а тому такі доводи і висновки суду апеляційної інстанції не є правомірними та не підлягають врахуванню за ч.3ст.415 КПК України. Окрім того, захисник звертає увагу та те, що у попередній ухвалі від 03.11.2022р. Одеський апеляційний суд зробив протилежні цим висновки - якими вважав ці факти такими, що підлягають врахуванню за ч.3ст.415 КПК України, і які порушують порядок проведення підготовчого засідання, що встановлений ст.314,315 КПК України - стосовно необхідності першочергово розгляду судом питання про повернення обвинувального акту чи прийняття його до розгляду, в ході чого проводить підготовку до судового розгляду справи

Так, серед іншого, суд у підготовчому засіданні розглядає клопотання учасників судового провадження, однак у даному випадку це неможливо, адже учасників справи не існує.

Тобто, у даному випадку спірним питанням, щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є формальне зазначення прокурором в обвинувальному акті відомостей про потерпілих та їх законних представників, знайти яких в ході підготовчого судового засідання і сповістити про дату і місце судового розгляду, а також думку щодо їх бажання брати участь у судовому розгляді - неможливо.

Також захисник посилається на:

- неправильність кваліфікації кримінальних правопорушень і невідповідність змісту обвинувального акту вимогам кримінального закону - час вчинення злочину - як складова події злочину та обставина, яка підлягає доказуванню (ст.91 КПК) у виді певного відрізку (проміжку) часу, протягом якого відбувається суспільна небезпечне діяння і настають суспільна небезпечні наслідки, адже проміжок часу, визначений без чіткого формулювання дати та часу, має орієнтовно-оціночний критерій, що не допускається підчас доказування органом досудового розслідування при встановленні обставин правопорушення;

- невиконанням слідчим ОСОБА_14 ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2021 (спр.№946/914/2112) про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи з залученням експерта-психіатра у вказаному кримінальному провадженні за участю малолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та ОСОБА_10 ;

- невідповідність вимогам ч.2ст.109 КПК України реєстру матеріалів: в розділі II Реєстру не зазначено: прийняття процесуального рішення щодо складення обвинувального акту, щодо постанови про призначення групи прокурорів в об`єднаному кримінальному провадженні, в розділі III Реєстру не зазначено заходів забезпечення кримінального провадження - щодо існування ухвали суду про надання дозволу на НСРД (хоча містяться протоколи про результати негласних слідчих дій), та не зазначено ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2021 про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи, відсутнє письмове повідомлення ОСОБА_4 , а також його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 про факт і результати негласної слідчої дії (що є порушенням ч.2ст.253 КПК - повідомлення про втручання в приватне життя має бути протягом 12 міс., але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом).

Підсумовуючи вищезазначене, сукупність порушень оформлення, подання з точки зору процесуального та матеріального кримінального права зумовлює необхідність не приймати обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження до стадії призначення судового розгляду.

Окремо захисник зазначає, що внесення відомостей в ухвалу від 22.09.2023р. Одеським апеляційним судом положення «Довести до відома голови та суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про допущення порушень вимог КПК України під час розгляду вказаного кримінального провадження, викладених в мотивувальній частині ухвали» є необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.ст.9,22,314 КПК України - виключно суд першої інстанції уповноважений ухвалити рішення про призначення судового розгляду, і лише в тому разі, якщо не будуть встановлені підстави для ухвалення інших рішень, передбачених ст.314ч.3п.п.1-4 КПК України, що прямо передбачено ст.315ч.1 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала своє клопотання, просила задовольнити з підстав, викладених в її письмових поясненнях.

Другий захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_25 - підтримала клопотання захисника ОСОБА_6 , наголосивши, що теж подавала аналогічне клопотання - 12.01.2024р. (т.6,а.с.80), яким вона теж наполягає на поверненні обвинувального акту, зазначивши, що обвинувальний акт має містити не лише формальні відомості, а вони мають бути взаємопов`язані між собою та відповідати вимогам Закону і здорового глузду щодо формулювання обвинувачення та викладу фактичних обставин, що складають саме правопорушення - час, місце, подію, спосіб, форму вини, мотив, спосіб, тривалість, наслідки, тощо, а не власні висновки слідчого. Тому вищевказаний обвинувальний акт підлягає поверненню з-за недоліків, зазначених захисником ОСОБА_6 і які неможливо усунути судом, адже навіть підготовче судове засідання суд без участі потерпілих (їх законних представників) не може провести протягом тривалого часу і навіть не одним складом суду, вичерпавши усі можливості встановити належних учасників цього кримінального провадження.

Адвокати ОСОБА_7 - представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , та адвокат ОСОБА_11 - представник малолітньої потерпілої ОСОБА_12 - категорично заперечували проти задоволення клопотання щодо повернення обвинувального акту, посилаючись на права малолітніх потерпілих у даному кримінальному провадженні, які підлягають захисту та відсутність таких недоліків обвинувального акту - які неможливо усунути судом в ході розгляду обвинувального акту по суті і надаючи оцінку усім наданим суду доказам, у тому числі - щодо дій обвинуваченого, процесуальних дій, що були застосовані в ході досудового розслідування, та доказам, зібраним в ході досудового розслідування, вважаючи, що прокурору потрібен ще час для встановлення місця проживання і перебування малолітніх потерпілих та встановлення осіб, що є їх законними представниками, але запитання до прокурора щодо часу, який йому потрібен для цього та будь-які клопотання до суду для вживання будь-яких заходів - були відсутні і не заявлялися.

Прокурор теж заперечував проти задоволення клопотань захисників щодо повернення обвинувального акту прокурору, підтримавши доводи представників малолітніх потерпілих, вважаючи, що йому потрібен ще час для встановлення місця перебування малолітніх потерпілих та встановлення осіб, що наразі є їхніми законними представниками, посилаючись на зайнятість і нестачу часту для виконання ухвали суду, якою йому надано було доступ до матеріалів справи про усиновлення, яка зберігається в Білгород-Дністровському міськрайонному суді.

Вислухавши учасників судового засідання, розглянувши подані суду клопотання захисників та дослідивши надані докази, вивчивши матеріали судової справи, які містять обвинувальний акт та інші процесуальні документи, що надійшли до суду протягом часу перебування обвинувального акту в суді, судом встановлено наступне.

Як зазначено вище, 15.11.2023р. до Болградського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності надійшла судова справа в 6-ти томах з копією вищевказаного обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні (т.6., а.с.14), ухвалою суду від 16.11.2023р. (т.6, а.с.16) було призначене підготовче судове засідання на 22.11.2023р., та відкладене з різних поважних причин на 14.12.2023р., та його продовження - на: 15.01.2024р., 23.02.2024р., 14.03.2024р., 19.03.2024р., 08.05.2024р., 16.05.2024р., 20.05.2024р., 20.06.2024р., 03.07.2024р., 10.09.2024р., 10.10.2024р., 31.10.2024р., 18.12.2024р., 21.01.2025р. та на 12.02.2025р.; за клопотанням учасників судового розгляду питання, за протокольною ухвалою суду від 19.03.2024р. здійснювалося у порядку закритого судового засідання у зв`язку з зацікавленістю преси (а.с.158-159).

В ході підготовчого судового засідання прокурором надано суду дублікат обвинувального акту (т.6, а.с.107), оскільки оригінал був втрачений в ході початку виконання ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту згідно відповіді ТУ ДСА України в Одеській області - що з`ясувалося в ході службового розслідування, адже для повернення обвинувального акту прокурору матеріали справи були розшиті, обвинувальний акт був підготовлений для направлення прокурору, але з`ясувалося, що ухвала суду про його повернення була оскаржена, він разом з матеріалами справи був направлений Ренійським районним судом Одеської області до Одеського апеляційного суду та після зміни підсудності - не надійшов разом з матеріалами справи до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області; в матеріалах справи залишилася зберігатися копія обвинувального акту - після вилучення його оригіналу, згідно інструкції (т.6, а.с.84-91).

Таким чином, цей недолік, на який посилався захисник в клопотанні прокурором в ході підготовчого судового засідання був усунутий.

Крім того, 20.12.2023р. суд ухвалою доручив директору Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області призначити адвоката - для здійснення представництва і захисту прав та інтересів малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - у зв`язку з тим, що 20.12.2023р. від адвоката ОСОБА_13 надійшло клопотання про забезпечення захисту малолітньої потерпілої іншим адвокатом через припинення її, заявниці, повноважень Наказом Ізмаїльського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області №015 від 13.12.2023р. - яким припинено дію її, заявниці доручення №023 від 19.03.2021р. через зміну підсудності зазначеного кримінального провадження. У підготовчому судовому засіданні також з`ясувалося, що ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в обвинувальному акті вказана законним представником малолітніх потерпілих, - до суду не з`являється з невідомих причин, з пояснень учасників судового засідання - по-перше, - раніше працювала вихователькою КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської ради (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вул.Зелена,107), а наразі там не працює, та, по-друге, - не мала довіреності на здійснення будь-яких повноважень для набуття такого статусу, тому в малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично був відсутній законний представник.

Прокурор заявив клопотання залучити до участі в розгляді судом вищевказаного обвинувального акту орган опіки та піклування Ізмаїльської територіальної громади. Учасники судового засідання загалом не заперечували проти залучення органу опіки та піклування до участі в розгляді судом вищевказаного обвинувального акту.

14.03.24 суд ухвалою постановив залучити орган опіки та піклування в особі ВК Ізмаїльської міської ради Одеської області до участі у кримінальному провадженні №0001019 від 17.02.2021р. відносно ОСОБА_4 , - в якості законного представника малолітніх потерпілих: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишніх вихованок КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської ради), - замість гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на усне повідомлення прокурора вже не працює давно в дитячому закладі та взагалі, за неперевіреними, але цілком достовірними відомостями виїхала за кордон; суд цією ухвалою роз`яснив керівнику органу опіки та піклування - ВК Ізмаїльської міської ради Одеської області - його обов`язок забезпечити явку представника органу опіки та піклування у судове засідання на наступну, призначену судом дату - на 10:30 годину 19.03.2024р. за адресою: м.Болград, вул.25Серпня,192, зала№10. Копія ухвали для виконання була надіслана на адресу виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, просп.Незалежності,62, т.+380(48)4172236, ; факс: 72236, директор ОСОБА_26 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

19.03.2024р. судом отримана відповідь ВК Ізмаїльської міської ради Одеської області на цю ухвалу (а.с.152),т.6) з повідомленням про те, що Орган опіки та піклування - Ізмаїльська міська рада Одеської області жодним чином не була законним представником дітей, а також - з наступними відомостями:

- малолітня ОСОБА_10 влаштована до КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок" Одеської обласної ради" на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації №237/А-2017 від 21.06.2017р.; первинний облік дитини - Служба у справах дітей Великомихайлівської РДА, анкета №201 від 19.06.2019; усиновлена рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2020р. (справа №946/6400/2020), відповідно до СК України, батьки (законні представники) несуть відповідальність за дітей;

- малолітня ОСОБА_12 влаштована до КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок" Одеської обласної ради" на підставі рішення Ізмаїльської міської ради №198 від 16.02.2018р.; первинний облік - Служба у справах дітей Кілійської РДА Одеської області, на підставі її рішення №222 від 17.12.2020 влаштована на спільне проживання та проживання до сім`ї ОСОБА_27 і ОСОБА_28 (проживають у АДРЕСА_2 );

- малолітній ОСОБА_22 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації №436/А-2014 від 05.11.2024; первинний облік дитини - Служба у справах дітей Тарутинської РДА, на підставі розпорядження якої №44/А-2014 від 11.02.2014 дитина була влаштована до КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок" Одеської обласної ради", та на підставі направлення №56 від 29.10.2020р. дитина вибула до Білгород-Дністровського будинку дитини змішаного типу для дітей шкільного та дошкільного віку.

20 та 25.12.23 року суд ухвалою задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_13 та доручив директору Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення представництва і захисту прав та інтересів малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - під час розгляду судом кримінального провадження №0001019 від 17.02.2021р. відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.153ч.4, ст.156ч.2 КК України; також доручив забезпечити явку призначеного адвоката у судове засідання, яке було призначене на 10:00 годину 15.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , зала судового засідання Болградського районного суду Одеської області; копія ухвали була направлена керівнику центру (вул.Коблевська,40, м.Одеса, Україна, 65023, , моб.+НОМЕР_2) для виконання.

Крім того, 19.03.2024р. прокурором подано клопотання про залучення ОСОБА_29 в якості законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 до участі у судовому засіданні з розгляду вищевказаного обвинувального акту (а.с.154-155,т.6), учасники судового засідання, повідомивши, що прийомна матір цієї дитини померла, не заперечували проти залучення прийомного батька ОСОБА_29 в якості законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 до участі в розгляді цього кримінального провадження судом, однак, оскільки заяви від самого ОСОБА_29 про визнання його представником потерпілої не надходило - суд відклав вирішення цього питання, поклавши на прокурора обов`язок роз`яснити ОСОБА_29 його права і обов`язки (журнал с/з від 19.03.2024, а.с.159,т.6).

Також, 08.05.2024р. до матеріалів справи від прокурора надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме, - просив надати прокурору Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, - до матеріалів судової справи №946/6400/20, що знаходиться в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області (Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Клушина,2) - з можливістю ознайомитися з нею, зробити необхідні йому копії документів з неї, та вилучити їх (здійснити їх виїмку), мотивуючи вимоги клопотання тим, що малолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, - була усиновлена рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2020р. (справа №946/6400/2020), а тому, відповідно до СК України, її усиновлювач/усиновлювачі є наразі її законними представниками і саме вони несуть за неї відповідальність і мають право представляти її інтереси, однак, у зв`язку з таємницею усиновлення, доступ до справи за звичайним прокурорським запитом неможливий.

03.07.2024 року ухвалою Болградського районного суду Одеської області було задоволене клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про надання дозволу щодо тимчасового доступу до речей документів - до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, а саме, - надано дозвіл на тимчсовий доступ до речей і документів, а саме, - до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, що містяться в матеріалах судової справи №946/6400/20, яка знаходиться в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області (Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Клушина,2) - з можливістю ознайомитися з нею, зробити необхідні йому копії документів з неї, та вилучити їх (здійснити їх виїмку), з метою дотримання прав малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - яка є потерпілою у кримінальному провадженні №0001019 від 17.02.2021р., та яка була усиновлена рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2020р. (справа №946/6400/2020); також було зобов`язано керівника Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Клушина,2) - забезпечити тимчасовий доступ та можливість вилучення прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 речей і документів, а саме, - до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, - що міститься в матеріалах судової справи №946/6400/20, - яка знаходиться на зберіганні і у відомі Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області; строк дії ухвали був визначений максимальний, передбачений чинним законодавством - до 31.08.2024р. включно та роз`яснено цією ухвалою вимоги чинного законодавства України щодо необхідності виконання та наслідки невиконання ухвали (ст.165 КПК України), зазначено, що ухвала підлягає негайному і обов`язковому виконанню та може бути оскаржена. Вона не була оскаржена учасниками судового засідання, але прокурором не виконана - він пояснив суду, що в нього не вистачає часу з-за завантаженості і відсутності достатньої кількості прокурорів після об`єднання адміністративних територій та скорочення кількості працівників прокуратури.

Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, з огляду на значну тривалість підготовчого провадження в кримінальному провадженні, враховуючи позицію сторони обвинувачення із вказаного питання, суд першої інстанції, враховуючи, що потерпілими є малолітні особи, задля забезпечення їх прав та інтересів, мав пересвідчитися в наявності відповідної згоди про визнання потерпілими від їх теперішніх опікунів.

Однак встановити місце перебування усіх малолітніх, які в обвинувальному акті вказані потерпілими, а також встановити усіх законних представників всіх цих малолітніх потерпілих, суду, після вичерпання усіх своїх процесуальних можливостей, встановити не вдалося.

Цю обставину - відсутність відомостей щодо законних представників малолітніх потерпілих та місце перебування усіх малолітніх потерпілих - також констатував своєю ухвалою від 03.11.2022р. Одеський апеляційний суд, зазначивши: «Поруч із цим, вказавши про відсутність у прокурора підстав для зазначення в обвинувальному акті потерпілих та їх представників…» та пославшись на невичерпання усіх можливостей суду першої інстанції для усунення цього недоліка обвинувального акту - на відмову в задоволенні клопотання прокурора про доступ до матеріалів справи про всиновлення.

Положеннями гл.27 КПК України передбачений певний порядок проведення підготовчого судового засідання, а саме, - перевірка обвинувального акту на відповідність вимогам ст.291 КПК України та, в разі відсутності підстав для його повернення, - розгляд клопотань учасників судового провадження та вчинення інших дій, необхідних для підготовки судового розгляду.

Однак, в ході даного судового засідання суд позбавлений можливості розпочати судове засідання повноцінно за відсутністю законних представників потерпілих або їх клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, адже навіть сповістити їх суд позбавлений можливості з-за того, що відсутні відомості про їх існування, як і відсутні відомості про місце фактичного перебування малолітніх потерпілих, щоби дізнатися під чиєю опікою вони наразі перебувають.

Крім того, не можна не погодитися з доводами клопотань захисників що час та діяння суб`єкта мають правове значення для кваліфікації правопорушення через чинність кримінального закону у часі, який мав би охоплювати конкретну подію, що відбулася підчас дії відповідного кримінального закону. Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ст.4ч.2 КК України), адже до ст.153 КК України законодавцем було внесено зміни рядом законів: №2276-1V від 21.12.2004, №2295-УІ від 01.06.2010; в редакції Закону №2227-УІІІ від 06.12.2017; із змінами, внесеними згідно із Законами №2617-УІІІ від 22.11.2018, №409-ІХ від 19.12.2019, №720-ІХ від 17.06.2020; так само як й до ст.156 - ч.2 якої в редакції Законів №600-УІ від 25.09.2008, №2334-УІП від 14.03.2018 про чинність конкретного закону про кримінальну відповідальність на момент вчинення розпусних дій чи сексуального насилля. Вищевказаний обвинувальний акт не зазначає час тривалість, наслідки, розмір шкоди, як і не визначає кількість епізодів, що інкримінуються задля визначення судом дії закону у часі.

Щодо інших доводів клопотання, то вони підлягають розгляду судом під час розгляду обвинувального акту по суті, оскільки оцінку тким доводам суд може надати лише в нарадчій кімнаті після дослідження усіх доказів кримінального провадження.

Що ж стосується доводів захисту стосовно такої редакції обвинувального акту - без зазначення часу, діяння, місць та зазначення конкретної кількості епізодів, що інкримінуються ОСОБА_4 та зазначення кримінального закону, що діяв у часі на момент скоєння злочину суб`єктом, розрізнення сукупності інкримінованих злочинів, - він, безумовно, також в цій частині не відповідає вимогам кримінального закону на процесуального закону, та не може бути прийнятий судом до розгляду.

Так, відповідно до ст.6 § З Європейської конвенції з прав людини, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього».

Крім того, як зазначено у ст.6 Конвенції, право на справедливий суд має оцінюватися, зокрема, у світлі загальнішого права на справедливий судовий розгляд, гарантованого цією статтею §1 Конвенції. У кримінальних справах точна і повна інформація про обвинувачення, висунуті проти особи, і, отже, юридична кваліфікація, яку проти неї може висунути суд, є основною умовою справедливості провадження («Пелісьс та Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France) [ВГІ], § 52 ; «Сейдович проти Італії» (Sejdovic v. Italy) [ВП] , § 90; «Варела Гейс проти Іспанії» (Varela Geis v. Spain), § 42) . Стаття 6 § 3 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких грунтується обвинувачення, але й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію них фактів («Матточча проти Італії» (Mattoccia v. Italy), §59; «Пенев проти Болгарії» (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42)".

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт від 17.02.2021 відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.291 КПК України (не зазначено обставин кримінального правопорушення в частині встановлення його події, осіб законних представників та місцеперебування і проживання малолітніх потерпілих), і ці порушення є суттєвими, з урахуванням чого також неможливе призначення справи до судового розгляду, адже таке порушення є істотним, позбавляє суд можливості призначити обвинувальний акт до розгляду по суті з врахуванням думки усіх учасників кримінального провадження, як то передбачено чинним КПК україни, та має бути виправленим на стадії вручення обвинувального акту для можливості його належного дослідження, та, оскільки вищевказані його недоліки не можуть бути усунуті на стадії судового провадження, тому вони мають бути усунені саме органом досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.2,9,22,32,34,109,ч.2п.1,п.3,п.4ст.290,ст.291, 314,315,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору.

Повернути прокурору обвинувальний акт, затверджений 17.02.2021р. прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001019, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.08.2020 року, - відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, - який обвинувачується за ст.ст.153ч.4,156ч.2 КК України, - для усунення органом досудового розслідування вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання її копії, після чого вона набирає законної сили. В разі ж її оскарження - вона набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції, якщо не буде скасована.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено о 15:30 годині 14.02.2025 року.

Суддя ОСОБА_1