Справа № 459/881/25
Провадження № 1-кп/459/60/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 рокуЧервоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 13.03.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соснівка Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера внаслідок інвалідності 3 групи, раніше судимого, востаннє 19.06.2024 вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 389 КК України

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, зокрема 19.06.2024 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Так, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із даним вироком та обов`язками покладеними на нього вироком суду, попередженим про правові наслідки, які наступають за невиконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, без поважної причини, не прибув 20.01.2025, 03.02.2025, 17.02.2025, 03.03.2025 (у встановлені для реєстрації дні) до Червоноградського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області для реєстрації. Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ч. 4 ст. 49-1 КВК України, діючи всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, без поважних причин, ігноруючи офіційні письмові попередження про його кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді пробаційного нагляду строком один рік, не виконуючи покладені вироком суду на нього обов`язки, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків засуджених, порушуючи покладені обов`язки, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що складений дізнавачем сектору дізнання Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та затверджений прокурором Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_5 , який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником. Також обвинувачений згідний із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду. Обвинувачений з обмеженням права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком; він є раніше судимим; за місцем проживання скарг на нього не надходило,за медичною допомогою протягом 5-ти років до лікаря-психіатра в КНП «ЦМЛ «ШМР» не звертався; на диспансерному обліку у лікаря-нарколога знаходиться з 2019 року з приводу наркотичної залежності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Варто зазначити, що відповідно до ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема, до осіб, що досягли пенсійного віку. Обвинувачений ОСОБА_3 являється пенсіонером по інвалідності, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням, яке міститься в матеріалах справи (а. с. 80). Відтак, обмежень щодо застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі судом не встановлено.

Разом з цим, як вже зазначалося вище, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 19.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, яке обвинувачений не відбув.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на вищевказане та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком слід приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 19.06.2024, виходячи із п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Відтак, керуючись ч. 1 ст. 71 КК України судом вирішено частково приєднати невідбуту частину призначеного покарання за вироком від 19.06.2024, а саме 3 (три) місяці пробаційного нагляду та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання, призначеного йому за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 19.06.2024.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 19.06.2024 у виді пробаційного нагляду та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі.

Строк відбуття покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1