Справа № 727/3410/25
Провадження № 1-кп/727/241/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0000134/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Шостка, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою технічною освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 11 лютого 2025 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в загальному коридорі гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи умисел на спричинення удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки, та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , наніс останній один удар правою ногою в область ділянки попереку зліва.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 удар, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне нанесення удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_4 , яка складена за участю захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_4 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником обвинуваченого підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Від потерпілої ОСОБА_5 також надійшла заява, відповідно до якої їй роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України і вона зазначає про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, обмеженням права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, зокрема, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також враховуючи зміст його заяви, яка складена за участю його захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, враховуючи відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, а також враховуючи позицію потерпілої з цього приводу, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності учасників процесу, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України при зазначених в обвинувальному акті обставинах. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України, кваліфіковані правильно, як умисне нанесення удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 в поданій до суду заяві зазначені в обвинувальному акті обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені вірно та в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді штрафу, а саме в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Добровільність безпосереднього визнання винуватості обвинуваченим та його згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами підтверджує і захисник обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та фактичні обставини його вчинення; а також особу обвинуваченого, зокрема, те, що він в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою (т.1 а.с.35); на обліку в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» не перебуває (т.1 а.с. 50); на обліку у лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.51).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №322 від 12.03.2025 року, ОСОБА_4 на даний виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизотипового розладу, стан ремісії, за своїм психічним станом він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 також виявляв ознаки психічного захворювання у формі шизотипового розладу, стан ремісії; за своїм психічним станом він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі щире каяття обвинуваченого у вчиненому, стан його психічного здоров`я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Відповідний вид та міра покарання, на думку суду, є справедливими та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1