Провадження 1кп-932/13/25
Справа 932/71/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003618, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно із Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До здійснення збройної агресії РФ проти України керівництвом держави-агресора було залучено підрозділи силового блоку терористичної організації «ДНР».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і на теперішній час.

Усвідомлюючи факт наявності збройної агресії Російської Федерації проти України, будучи проросійсько-налаштованою особою, як досвідчений користувач мережі Інтернет,громадянин України ОСОБА_5 27.03.2022, 11.07.2022, 26.09.2022 та 29.12.2022, діючи умисно, знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон Redmi 7 (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет,з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 неодноразово здійснював поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, 27.03.2022, точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_9 , діючи умисно, знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон Redmi 7 (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет,з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив та тим самим поширив публікацію, зокрема, наступного змісту:

-«Кто подскочил, вот так в одеяло замотали, выкопали вот такую ямку, зарыли, всё. / Тут же во дворе. / Это всё валяется и валяется сутками. / А кто не давал хоронить?» / Нацики, нацики, «Азов». Ну, и все остальные. Россиян там нет. Это наши творят такое.»;

-«Уважаемые жители Украины, хочу, чтобы вы слышали моё обращение к Президенту Украины ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , мэр города Купянска ОСОБА_12 , обращаюсь к вам, ОСОБА_13 . В нашей семье горе. Пропала моя дочь ОСОБА_14 . Три дня назад ее задержали работники областного управления Ивано-Франковской области СБУ. И теперь семья, в которой она жила, три дня ее не видит. Представитель СБУ вчера нас убедил, что к концу дня её отпустят домой. Сейчас, нам поступают угрозы о расправе над моей дочерью. ОСОБА_13 , если вы считаете, что я, как мер города, совершил должностное преступление и один, без оружия, не противостоял вооруженной армии, судите меня. Если вам нужна моя жизнь, возьмите её. Но помогите спасти дочь. Если с ней что-нибудь случится, я в этом буду винить вас.»;

-«Скажите, а почему вас украинские то солдаты не выпускают. / Прикрываются. / Прикрываются. / Прям украинские? / Украинские. / А как вы отличили, что они украинские? / А они с синими повязками бегают.»;

-«Людей достают с подвала российские солдаты, помогают, кормят. Они детям голодным дают свои пайки, понимаете? На руках выносят детей. А вот эти остатки роскоши, украинская армия, они просто играются, стреляют по деткам маленьким. Мы просто видели это своими глазами. Это вы должны показать на весь мир. Не только Украина говорит, что она красивая страна, на весь мир покажите. Эвакуации всех людей производили русские войска. Ни один украинский военный не выводил нас с подвалов, ни один.»;

-«Они начали прятаться в жилых кварталах, школах, садиках, где жилые дома. Они зашли. И те, кого ловили за жопу русские войска, они сказали мы живыми отсюда не выйдем. Мы будем закрываться живым мясом, живое мясо, которое выжило.»;

-«Теперь, ребята, что хочу сказать. Значит, в Мариуполе разрушений, из 100 процентов разрушений, 85 процентов разрушения это разрушила наша украинская армия. Потому что мы лично видели, как подъезжали на машинах, с этими, с минометами. Слышишь в 100-та метрах, там, в 50-ти метрах выстрел, Через голову летит мина и в этом же поселке взрывается. Я насчитывал два раза по 10 выстрелов. 100 процентов они разрушали нашу инфраструктуру города. Не знаю, откуда это был приказ. Россиянам, россиянам ребятам низкий поклон.»;

-«Азов» не выпускает, расстрелял два автобуса. Они, там дети были, люди кричат, что вы делаете, они же дети. Они сказали, что на войне детей и стариков нет. / Они прячутся в школах и в детсадах. Получается, они стреляют оттуда, потом быстро убегают. Машины забирают, да, аккумуляторы снимают.»;

-«Ну, хотя бы эвакуировали людей. Не дали же эвакуировать, сволочи. Прикрываются местными жителями и до сих пор. Они просто рассказывают по радио. По радио рассказывают, что они побеждают, Мариуполь держится. Наш мэр Бойченко, сволочь, сбежал сразу. Да всё руководство сбежало в первый день, Уехали 24 числа, их выкинули. Прокуратура, СБУ… Ну осталось мирное население, да. Ну, сколько ж можно терпеть? Думаете мы рады были им в 14 году, что они натворили у нас беспредел? / Всё, пустые магазины, все разграблено. Всё-всё, ничего нет. Мы 3 недели хлеба не видели. А ваши ребята зашли, молодцы, помогли и паёк нам дали.»;

-«Азов», я не знаю сколько их там было человек, вывел 250 человек наших, простых людей, выстроил в ряд. Они шли сзади. «Азов» из первых этажей начали стрелять по людям. 8 человек убитых, 4 раненых. Ну там и дети, и бабушки, и дедушки. Кто куда мог спрятаться, так и это, так и получилось. Это «Азов» стрелял. / Это был какой район? / Азовстальская. / Азовстальская улица, Левый берег? / Левый берег. / По еде, отбирают? / Отбирают. Приезжают прям в дома и отбирают. И квартиры отжимают. Извините, там и срут, и писяют в этих квартирах, и живут. Вот такое они творят. / Квартиры используй как огневые точки правильно? / Да, квартиры используют как огневые точки. Лично видела.»;

-«Подъезжают вот так возле общежития и начинают стрелять. Мы писали на стенах, что дети, дети! В роддом попали. Там военные? Да что они делают? Они геноцид нам там устроили, верную смерть.»;

-«Они прям вон там вот рядом. Вот так девятиэтажки, вот так кругами ездит… Россияне молодцы. Они не трогали. Два мальчика набрать воды детям, естесственно хотя бы детям. Вышли наши украинские, начали: «Стоять!». Испугался один побежал. Его застрелили. А того схватили за шкурятник, и тягали вот так вот. Ну, обстрел был, прикрывались им вот так вот. Потом зашли, на Комсомольском бульваре, ну, киданули его. А ну говорят, иди отсюда. Прибежал аж, ну поседел. Видно, что тут осталось 3 10-ти этажки. Ну, тут со всего Левого люди. Тут жарят, ну, женщины. Дети тут в подвалах стоят. Они просто вокруг вот так вот ездят. А Россия боится, ну, правильно, но они не стреляли. Они только так вот если они вдалеке, самолёт вылетал, это, на поражение. Они прям вот так вот рядом, девятиэтажка стоит, он кругами вот так вот ездят. Россияне молодец, говорю, они не трогали. Они ждали пока на промзону отъедет если что. Там же ж тоже наблюдают с тех дырок, выглядуют. Раз и заглушил.»;

-«Разбомбили нас как хотели эти твари конченные, эти дибилы (нецензурна лайка). Слов нет, одни выражений. Вы шакалы, правильно их президент Чечни сказал, вы твари, вы не воины, вы шакалы. Они всё разбомбили, нас всего лишили... / Кто они? / Кто-кто. Они, «Азов», твари эти конченные. / Вы их видели прям лично? / Да, а кто стрелял, если я в доме сижу, через пять секунд на мой дом падает мина. Так били нас, что мы не могли уже в квартире спрятаться. Побежали в подвал, в подвале спрятались. И то не все спрятались там. / А где их позиции располагались? В жилом доме? / Это уже в конце в жилом доме. А так, возле садика. Там садик у нас рядом. Сделали, магазин «Лайф» был. Там стояли минометы, пушки ихние. Они били по дому. Потом позавчера танк ездил прямой наводкой стрелял по домам, прямой наводкой бил, конченная тварь, (нецензурна лайка).»;

-«Я считаю, если охраняют город, они должны стоять на окраинах. Если вы не можете его выстоять, бросайте автоматы, сдавайтесь, уходите. Они начали прятаться в жилых кварталах, школах, садиках, где жилые дома.»

Вказана публікація містить виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 11.07.2022, точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон Redmi 7 (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет,з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив та тим самим поширив публікацію, зокрема, наступного змісту: «Удар, который наносит украинская армия исключительно по инфраструктуре гражданского населения, это ещё раз говорит о том, что как бы людей не интересует вопрос жизни, и, скажем так, безопасности жителей Херсонской области. Украинскую сторону интересует террор, разрушения. И, как показала практика, люди стреляют просто по гражданскому населению.». Вказана публікація містить виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 26.09.2022, точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, в яких міститься визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон Redmi 7 (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет,з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив та тим самим поширив публікацію зокрема, наступного змісту:

-«А с каким настроением вообще шли сегодня голосовать? / С положительным. Давно ждал. / Голосовал за присоединение, да, Херсона к своей исторической родине, Поэтому голосовал с удовольствием. Надеюсь, что всё изменится к лучшему.»;

-«Наш город Херсон это ж русский город. В 1778 году, 19 числа этого месяца, был основан на русских землях русский город. Строили русские, ну, и местные, которые тут были. А в основном же русские: приезжие моряки, строители русские. Мы всегда были русскими.»;

-«Большая часть горожан, в ожидании возвращения Херсонской области в состав Российской Федерации. / Завтра последний день референдума о вхождении нашей, Херсонской, области в состав Российской Федерации. Уже сейчас, на сегодняшний день проголосовало более половины жителей Херсонской области из списочного состава.».

Вказана публікація містить визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 29.12.2022, точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон Redmi 7 (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет,з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив та тим самим поширив публікацію, зокрема, наступного змісту:

- «Потому что в этот момент Украина собирала войска для нападения на Донбасс. Он пытался предотвратить это, он не хотел войны. А НАТО просто проигнорировало и отмахнулось от этого предложения, не принимая эти предложения всерьез и не вступая в переговоры. В этот момент ОСОБА_15 , увидев готовность украинской армии к нападению, решил, что он должен нанести удар первым.»;

- «На самом деле, когда Россия вошла на территорию Украины, русские вошли с тем что у них было, с тем что они могли собрать в кратчайшие сроки. И украинские силы превосходили их численностью, украинцев было около 250 тысяч человек русских было возможно 160 тысяч человек. Таким образом, вместо того, чтобы иметь в 3 раза больше войск, у них на самом деле было меньше войск чем у украинцев. Но они были вынуждены атаковать чтобы предотвратить надвигающуюся битву против Донбасса, для которой украинцы сосредоточили свои силы.»;

- «Впрочем, я не думаю, что Украина имеет какое-либо отношение к решению о мире или войне. Я думаю, что решение о мире или войне принимаются в Вашингтоне, округ Колумбия.»;

- «Русские не бомбили систему электроснабжения, медиа центры, системы водоснабжения, мосты и так далее. Они пытались сохранить инфраструктуру Украины в хорошем состоянии, потому что хотели чтобы она возобновила работу. Они хотели, чтобы все это поскорее закончилось, и хотели вернуться к нормальной жизни.».

Вказана публікація містить виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування заперчевання збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, кваліфіковані за ч.2 ст. 436-2 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування заперчевання збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинені повторно, кваліфіковані за ч.3 ст. 436-2 КК України.

27 грудня 2024 року між прокурором Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 436-2 КК України у виді одного року позбавлення волі, без конфіскації майна; за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді пяти років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначення покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробовувальним строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначені злочини при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором.

Вислухавши думку учасників процесу, допитавши обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено в суді ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні нетяжкого та тяжких злочиніу, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, та дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, як такі, що виразилися у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування заперчевання збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинені повторно.

ОСОБА_5 в суді свою провину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими безпосередньо судом наданими прокурором письмовими доказами кримінального провадження, а саме: висновком судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експретизи № СЕ-19/103-23/2854-ПЧ від 11.10.2023 року, згідно якого з текстів дописів, що зафіксовані у протоколі огялду від 28.02.2023 року та стенограм відеофійлів поширених користувачем « ОСОБА_8 », що зафіксовані у додатку до протоколу огляду від 28.02.2023 року (стенограмах відеозаписів), встановлено наявність висловлювань, у яких містяться ознаки виправдовування, визнання правомірності та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України. ( т.1 а.с. 5-29); висновком судової компьтерно-технічної ексертизи № СЕ-19/113-24/3947-КТ від 12.08.2024 року, згідно якого при дослідженні мобільного телефону марки «Redmi» у встановленому програмному забезпеченні соціальної мережі «Одноклассники» було виявлено ім`я користувача « ОСОБА_8 » та листування. ( т.1 а.с. 34-42).

Зазначена угода про визнання винуватості підписана добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з врахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, а також особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться, є пенсіонером, відповідає вимогам ст. ст. 65,75,76 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речовий доказ мобільний телефон «Redmi», який є засобом вчинення злочину, суд вважає необхідним конфіскувати у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 27 грудня 2024 року угоду про визнання винуватості між прокурором Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 27 грудня 2024 року:

за ч. 2 ст. 436-2 КК Укараїни у виді одного року позбавлення волі, без конфіскації майна;

за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинаня менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п 1, 2 ч.1, п.1 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Волинського НДЕКЦ МВС документально підтверджені витрати при проведенні судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експретизи у сумі 10 994 (десяти тисяч дев`ятсот дев`яносто чотирьох) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Луганського НДЕКЦ МВС документально підтверджені витрати при проведенні судової компьтерно-технічної експертизи у сумі 11 359 (одинадцяти тисяч трьохсот п`ятдесяти д`евяти) гривень 20 копійок.

Речовий доказ - мобільний телефон «Redmi 7», який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, - конфіскувати в дохід держави.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська