КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3930/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2253/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Київського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

12 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку.

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що в даному кримінальному провадженні відсутні заявлені раніше прокурором ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Звертає увагу колегії суддів, що на стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 обирався запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. При цьому, під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції, на стадії касаційного перегляду провадження обвинувачений належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являвся на виклики до суду.

Також просить врахувати, що застосований до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осібє непомірним для сплати ним та членами сім`ї.

За результатами розгляду поданого клопотання захисник ОСОБА_8 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисту поруку спеціальних кореспондентів ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, прокурора, який заперечував проти задоволення поданого клопотання, проаналізувавши зазначені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На розгляді Київського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без задоволення. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено частково та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду, з визначенням розміру застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

12 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду повторно надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку.

Перевіривши доводи клопотання захисника та матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку задоволенню не підлягає, оскільки обставини, на які посилається захисник в поданому клопотанні, вже були предметом апеляційного розгляду, за результатами якого постановлено ухвалу Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року.

Разом із цим, як повідомив під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , визначений судом апеляційної інстанції розмір застави є непомірно великим, який він сплатити неспроможний.

У справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ наголосив, що розмір застави має визначатися з урахуванням матеріального становища обвинуваченого. Якщо особа залишається під вартою через неспроможність внести визначену суму, це свідчить про те, що національні органи не забезпечили ефективну реалізацію права на свободу. Непомірна застава фактично стає продовженням арешту. Суд зобов`язаний проявляти «особливу ретельність» при визначенні суми, щоб право на звільнення під заставу не було ілюзорним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе зменшити ОСОБА_7 розмір застави, визначений на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року, до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.331, 376КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисту поруку, - відмовити.

В порядку ст.404 КПК України зменшити ОСОБА_7 розмір застави, визначений на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року, до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою протягом строку дії ухвали на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А, код ЄДРПОУ, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, банк надавача послуг - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820172, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі №758/3930/23 в Київському апеляційному суді).

У разі внесення застави оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання і перевірки документа повинна надати розпорядження про негайне звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 на строк 2 місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

та роз`яснити, що у разі невиконання цих обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, а також у разі невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4