КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2200/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з незакінченою базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 30.06.2024 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: м. Київ, вул. Празька,17, де познайомився з малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «TECHO POP 5», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» з мобільними номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належав малолітньому потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_8 звернувся до малолітнього ОСОБА_9 з проханням надати йому мобільний телефон, начебто для здійснення дзвінка, на що малолітній ОСОБА_9 , довіряючи ОСОБА_8 будучи переконаним у добросовісності дій ОСОБА_8 , не здогадуючись про його протиправні наміри, добровільно передав ОСОБА_8 свій мобільний телефон марки «TECHO POP 5», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» з мобільними номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «TECHO POP 5», відійшов від малолітнього потерпілого та переконавшись, що останній не спостерігає за його діями зник з місця події, а майном, яким заволодів розпорядився на власний розсуд, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 2282 гривні 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2024 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 190 КК України - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Кримінальне провадження №0000972 від 01.07.2024 року закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Так, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році становить 1514 грн. 00 коп. Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн. 00 коп.

Прокурор звертає увагу, що в даному кримінальному провадженні №0000972 ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), матеріальна шкода становить - 2282 грн. 20 коп.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений в статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з матеріалів справи, інкримінований ОСОБА_8 кримінальний проступок за ч. 1 ст. 190 КК України вчинений 30.06.2024 року та завдано малолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2282 гривні 20 копійок.

Зважаючи, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в 2024 році, тому слід керуватись ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 3028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Таким чином, з огляду на зміст положення Податкового кодексу України та Закону №3460-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив у 2024 році 3028 грн.

Відповідно до матеріалів справи, діями ОСОБА_8 у 2024 році було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2282 гривні 20 копійок.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_8 становила 2282,20 грн., тобто, була меншою за розміром, з якого відповідно до Закону №3460-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки встановлені обставини, передбачені п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, то обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні апеляційний суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284,404,405,407,417, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року - скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному проваджені: диски СD-R з камер відеоспостереження приміщення «Зеленої кімнати», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4