ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6312/25
провадження № 1-кс/753/913/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001167 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 гривень, 1 купюрою номіналом у 500 гривень, з наступним серійним номером: АА 3401684, які були вилучені в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ вул. Харківське шосе, 68, належні ОСОБА_4 , заборонивши власнику володіти користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001167 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2025, приблизно о 20 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 68, працівники Управління патрульної поліції у м. Києві в складі екіпажу «Рубін-204», а саме: інспектор другого взводу, першої роти, третього батальйону другого полку УПП у м. Києві ДПП «З обслуговування лівого берега УПП у м. Києві ДПП» лейтенант поліції ОСОБА_5 (спеціальний жетон 0165257) та поліцейський другого взводу, третьої роти, першого батальйону другого полку УПП у м. Києві ДПП «З обслуговування лівого берега УПП в м. Києві ДПП» рядовий поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон 0166327), виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», здійснюючи патрулювання Дарницького району, за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 68, виявили адміністративне правопорушення вчинене водієм транспортного засобу «Citroen Jumpi», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався смугою громадського транспорту, у зв`язку з чим був зупинений працівниками патрульної поліції з метою притягнення до адміністративної відповідальності, водієм вищевказаного транспортного засобу виявився громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надалі, працівниками патрульної поліції, на місці події було прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності вищевказаного громадянина, а саме складання адміністративної постанови про адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи, що вчинив адміністративне правопорушення і розуміючи настання негативних правових наслідків для себе за вчинене адміністративне правопорушення, висловив поліцейському ОСОБА_7 , який згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, бажання та готовність надати неправомірну вигоду за невчинення ним дій, що входять у службові обов`язки ОСОБА_8 , після чого був попереджений працівником патрульної поліції про кримінальну відповідальність, однак ОСОБА_4 , продовживши реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на уникнення адміністративної відповідальності, дістав належні йому грошові кошти у сумі 500 гривень, однією купюрою номіналом 500 гривень та надав ОСОБА_9 , за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 68, як неправомірну вигоду за невчинення останнім дій, що входять у його службові обов`язки, а саме за не складання постанови пре вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

При цьому, поліцейський відмовився від отримання неправомірної вигоді та в подальшому працівниками патрульної поліції викликано слідчо-оперативю групу з метою документування кримінального правопорушення.

По приїзду слідчо-оперативної групи Дарницького УП ГУНП у м. Києв 26.03.2025 о 23:01 було проведено огляд місця події, під час якого буле виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 500 гривень, 1 купюрою номіналом 500 гривень, з наступним серійним номером АА 3401684, які були поміщені до спеціального пакету Національна поліція WAR 1314859.

На даний існує необхідність в накладенні арешту на грошові кошти в сумі 500 гривень, 1 купюрою номіналом 500 гривень, з наступним серійним номером: АА 3401684, які були вилучені в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 68, з метою їх збереження, оскільки вказані кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, були предметом кримінального правопорушення, а саме неправомірною вигодою, та в подальшому будуть використані в доказуванні.

Постановою слідчого від 27.03.2025 вказане вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001167 від 27.03.2025.

У судове засідання прокурор не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

На електронну адресу суду від адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про відкладення розгляду клопотання про арешт майна на іншу дату.

Суд залишив вказане клопотання без розгляду, у зв`язку з відсутністю електронного цифрового підпису (ЕЦП) у вказаному клопотанні.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих у ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Окрім того, прокурором у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що тимчасово вилучене майно має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, та підстави вважати, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки зібрані та додані до клопотання документи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речового доказу, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання-задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 500 гривень, 1 купюрою номіналом у 500 гривень, з наступним серійним номером: АА 3401684, які були вилучені в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ вул. Харківське шосе, 68, належні ОСОБА_4 , заборонивши власнику володіти користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії вказаної ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: