н/п 1-кс/490/1796/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2744/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

24 квітня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисникаОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця міста Слуцьк, Мінської області, Білорусь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , командира НОМЕР_1 окремого моторизованого полку оперативного призначення росгвардії (в/ч НОМЕР_2 ), полковника, т.зв. «коменданту Скадовського району Херсонської області», раніше не судимого, перебуваючого на тимчасово окупованій території України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Херсонській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 11.04.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що у березні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовці внг рф та інших військових формувань рф фактично захопили та встановили свій контроль над приміщенням бази Комунального закладу позашкільної освіти «Дитячий табір оздоровлення та відпочинку «Слава» (далі пансіонат «Слава») за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Поповича, 1, та відділом поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Незалежності, 82, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування до цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, що цікавили окупаційну владу та військових рф.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше березня 2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади рф залучили до реалізації спільного плану командира НОМЕР_1 окремого моторизованого полку оперативного призначення росгвардії (в/ч НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому була відведена роль т.зв. «коменданта Скадовського району Херсонської області».

Так, ОСОБА_6 відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведену йому роль, т.зв. «комендант Скадовського району Херсонської області» ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями рф, перебуваючи в окупованому м. Скадовськ Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. 147 Конвенції незаконно утримував цивільних осіб, а саме потерпілихОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні захопленої будівлі пансіонату «Слава» за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Поповича, 1, та потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в приміщенні відділу поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Незалежності, 82, застосовуючи до них жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування такої особи з метою залишення її без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу.

Так, 16.03.2022 близько 10.15 (більш точний час не встановлено) троє невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф, діючи за попередньою змовою між собою, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, знаходячись за місцем роботи потерпілого у приміщенні Скадовської міської ради за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Соборна, буд. 63, порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції затримали Скадовського міського голову ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був цивільною особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання потерпілого ОСОБА_9 перевезено та ув`язнено в одній із камер у відділі поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Незалежності, буд. 82, де він утримувався впродовж щонайменше п`яти годин без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

У цей же день, через деякий час, невстановлений військовослужбовець рф конвоював ОСОБА_9 до одного з кабінетів, розташованого на другому поверсі приміщення відділу поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, в якому ОСОБА_6 разом з щонайменше трьома невстановленими військовослужбовцями рф із застосуванням фізичного насильства та катування проводив його допит з метою отримання інформації стосовно організації роботи муніципальної варти у м. Скадовську, наявності у громадян зброї тощо.

Не отримавши бажаної інформації на поставлені запитання,

ОСОБА_6 застосував до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення одного удару рукою в область тулубу та одного удару рукою в область шиї.

Своїми діями ОСОБА_6 та троє невстановлених військовослужбовців рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування, невстановлений військовослужбовець рф вивів ОСОБА_9 з кабінету, в якому до нього застосовувалось фізичне насильство, і конвоював до камери відділу поліції.

16.03.2022 приблизно через п`ять годин після затримання (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 звільнено з місця утримання, без надання йому будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Крім того, 19.03.2022 у денний час доби (більш точний час не встановлено) близько десяти невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф, діючи за попередньою змовою між собою, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, знаходячись за місцем мешкання потерпліого за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, затримали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був цивільною особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання потерпілого ОСОБА_7 перевезено та ув`язнено в одній із камер у відділі поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Незалежності, 82, де він утримувався впродовж двох годин без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

Приблизно через дві години після ув`язнення невстановлені військовослужбовці рф конвоювали потерпілого ОСОБА_7 до одного з кабінетів відділу поліції Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, де двоє невстановлених військовослужбовців рф проводили його допит з метою отримання інформації про роботу диверсійних груп у Скадовському районі, застосовуючи психологічне насильство, що полягало в імітуванні розстрілу шляхом досилання патрону в патронник пістолету та натискання пускового гачка над головою.

Після закінчення катування, невстановлені військовослужбовці рф перевезли ОСОБА_7 до приміщення пансіонату «Слава» за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Поповича, 1, де за вказівкою ОСОБА_6 потерпілого поміщено в один із кабінетів для допитів на першому поверсі будівлі.

Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_6 спільно з невстановленим військовослужбовцем рф розпочав допит ОСОБА_7 з метою отримання інформації про роботу диверсійних груп на території Скадовського району. Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 віддав усний наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф, які зайшли до кабінету, на застосування фізичного насильства відносно потерпілого. Виконуючи вказаний наказ, вони нанесли щонайменше 10 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовими кийками по ногам та тулубу ОСОБА_7 , від яких останній впав на підлогу, та щонайменше 20 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів руками та ногами по спині та по різним частинам тіла потерпілого, від чого останній декілька разів втрачав свідомість.

Своїми діями ОСОБА_6 та двоє невстановлених військовослужбовців рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Надалі, 19.03.2022 близько 19.00 години за вказівкою ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 без будь-яких пояснень у супроводі двох невстановлених військовослужбовців рф повернуто за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , тобто звільнено з місця нелегального утримання без надання йому будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Також, 20.03.2022 близько 17 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з щонайменше десятьма невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями рф, будучи озброєним вогнепальною зброєю, перебуваючи за місцем мешкання потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, віддав усний наказ на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації). На виконання вказаного наказу невстановлений військовослужбовець рф одягнув потерпілому на руки кайданки та посадив до автомобілю марки «Тигр».

Відразу після затримання потерпілого ОСОБА_8 перевезено та ув`язнено в одній із кімнат приміщення пансіонату «Слава» за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Поповича, 1, щонайменше до 05.04.2022, без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

У перший день ув`язнення, тобто 20.03.2022 у нічний час доби (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), невстановлені військовослужбовці рф, знаходячись у кімнаті утримання потерпілого ОСОБА_8 проводили його допит з метою отримання інформації про учасників АТО, співпрацю з ЗСУ та правоохоронними органами із застосуванням фізичного насильства та катування.

21.03.2022 у вечірній час доби (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) двоє невстановлених військовослужбовців рф, продовжуючи переслідувати мету отримання інформації, яка їх цікавила, перебуваючи у кімнаті утримання потерпілого ОСОБА_8 , проводили його допит із застосуванням фізичного насильства та катування. У цей час до вказаної кімнати зайшов ОСОБА_6 та, дізнавшись про відсутність результатів допиту у вигляді отримання бажаної інформації, віддав усний наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф, які знаходились у приміщенні, на застосування фізичного насильства до ОСОБА_8 . Виконуючи вказаний наказ, вони нанесли не менше 20 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовими кийкам по ногам та тулубу потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_6 та двоє невстановлених військовослужбовців рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування, військовослужбовці рф вийшли з кімнати утримання потерпілого.

23.03.2022 у вечірній час доби (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , діючи спільно з двома невстановленими військовослужбовцями рф, перебуваючи у кімнаті утримання потерпілого ОСОБА_8 , проводив його допит з метою отримання інформації про учасників АТО, співпрацю з ЗСУ та правоохоронними органами із застосуванням фізичного насильства та катування.

Не отримавши бажаної інформації на поставлені запитання, ОСОБА_6 віддав усний наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф, які знаходились у приміщенні, на застосування фізичного насильства до ОСОБА_8 . Виконуючи вказаний наказ, вони нанесли не менше 20 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовими кийкам по ногам та тулубу потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_6 та двоє невстановлених військовослужбовців рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування, ОСОБА_6 та двоє невстановлених військовослужбовців рф вийшли з кімнати утримання потерпілого.

25.03.2022 у вечірній час доби (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленим військовослужбовцем рф, перебуваючи у кімнаті утримання потерпілого ОСОБА_8 , повторно проводив його допит з метою отримання інформації про учасників АТО, співпрацю з ЗСУ та правоохоронними органами із застосуванням фізичного насильства та катування.

Не отримавши бажаної інформації на поставлені запитання, ОСОБА_6 віддав усний наказ невстановленому військовослужбовцю рф, який знаходився у приміщенні, на застосування фізичного насильства до ОСОБА_8 . Виконуючи вказаний наказ, він наніс не менше 20 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовим кийком по ногам та тулубу потерпілого. Не зупиняючись на цьому, він наніс ще не менше трьох (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів електрошокером в область кінцівок та тулубу потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_8 спричинено сильний фізичний біль.

Своїми діями ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування, ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець рф вийшли з кімнати утримання потерпілого.

28.03.2022 у невстановлений час доби невстановлені військовослужбовці рф за наказом ОСОБА_6 з метою подолання супротиву з боку потерпілого ОСОБА_8 конвоювали його до підвального приміщення пансіонату «Слава», де залишили у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для перебування людини, без штучного та денного світла, меблів, у тому числі ліжка для сну.

29.03.2022 у ранковий час доби (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) до вказаного підвального приміщення зайшли ОСОБА_6 та троє невстановлених військовослужбовців рф.

Продовжуючи переслідувати мету отримання інформації, яка його цікавила, ОСОБА_6 віддав усний наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф на застосування психологічного насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 . Виконуючи вказаний наказ, вони поставили ОСОБА_8 обличчям до стіни та здійснили імітацію його розстрілу шляхом пострілів з автоматичної зброї у стіну поруч з потерпілим.

Своїми діями ОСОБА_6 та двоє невстановлених військовослужбовців рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування, нелегальне ув`язнення) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після закінчення катування, невстановлені військовослужбовці рф вивели потерпілого з підвального приміщення, в якому до нього застосовувалось психологічне насильство, і конвоювали до кімнати, де його утримували раніше.

Наприкінці березня-початку квітня 2022 року, але не пізніше 05.04.2022 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) невстановлені військовослужбовці рф примусово вивезли потерпілого ОСОБА_8 до м. Скадовськ Херсонської області, де останнього залишено на одній з вулиць, тобто звільнено з місця утримання без надання йому будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Зазначають, що командир НОМЕР_1 окремого моторизованого полку оперативного призначення росгвардії (в/ч НОМЕР_2 ) т.зв. «комендант Скадовського району Херсонської області» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) страждань незаконно утриманому ОСОБА_9 , з метою отримання інформації, яка його цікавила, тобто у катуванні останнього, а також утриманні ОСОБА_8 в камерах непристосованих до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавленні їжі та води (нелюдяне поводження); вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що виразилося у нелегальному ув`язненні цивільних осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , котрі перебувають під захистом; а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на завдання сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) страждань незаконно утримуваним ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та психічних (імітація страти) страждань потерпілому ОСОБА_8 з метою отримання інформації, яка його цікавила, чим порушив ст. ст. 32 (катування), 147 (нелегальне ув`язнення, катування, нелюдяне поводження) Конвенції та ст. 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на строк від 8 до 12 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора Російської Федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, у місті Скадовськ.

19.03.2025 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

27.03.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

31.03.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.06.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 24.06.2024; протоколом допиту потерпілого та слідчий експеримент за участі ОСОБА_9 від 27.01.2025, 29.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.01.2025, 11.03.2025; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2025; доручення слідчого № 71/22/11198- 133 від 27.07.2023 до Скадовського РВ УСБУ в Херсонській області та відповідь до нього № 71/22/1/193 3797 від 31.08.2023; протоколом огляду від 19.09.2023, 21.09.2023; протоколом огляду веб-ресурсу «РБК Компанії» від 21.03.2023та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років позбавлення волі, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також може знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваномму відомо, де можуть знаходитись речі та документи, що підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Крім того, може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1