Справа№751/2062/25
Провадження №1-кп/751/190/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в:

12.02.2025, близько 12 год 40 хв ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено та діє наразі, перебуваючи поблизу магазину АДРЕСА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, в присутності інших осіб, які розуміли протиправний характер його дій, усвідомлюючи цю обставину, шляхом вільного доступу з манекену, який розташований біля входу в торгове приміщення, намагався відкрито заволодіти чоловічою курткою «Super POGO» моделі PG 8725» вартістю 3 850 грн без ПДВ, що належить ФОП « ОСОБА_6 ». Однак, пройшовши з вказаним майном в напрямку виходу з торгової території, був затриманий власником майна ОСОБА_6 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 близько 10 год 50 хв, 17.02.2025, будучи обізнаним про те, що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено та діє наразі, перебуваючи поблизу торгового приміщення, що розташоване в буд. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, в присутності інших осіб, які розуміли протиправний характер його дій, діючи повторно, шляхом вільного доступу з торгової вітрини біля магазину намагався відкрито заволодіти велосипедом марки «Cross» 27,5*4,5 Leopard 2024 року кольору «black-blue», вартістю 13 500 грн, що належить ФОП « ОСОБА_7 ». Однак, пройшовши з вказаним майном в напрямку вул. Івана Мазепи в м. Чернігові, був затриманий власником майна ОСОБА_7 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав, що 12.02.2025 проходив поблизу магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_4. З манекена, який знаходився біля входу у магазин, зняв куртку та одягнув на себе. Продавець побачив через вікно, наздогнав його та викликав поліцію. 17.02.2025 проходив поблизу торгового приміщення по вул. Ремічничій, 55, біля якого знаходилися велосипеди. Взяв велосипед та пішов. Власник наздогнав його та викликав поліцію. Зазначив, що поблизу магазинів перебували сторонні особи. Грошей при собі не мав. Майно повернуто потерпілим. Усвідомлює свою противоправну поведінку. У скоєному щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілих, також просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у закінчених замахах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинених в умовах воєнного стану, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно вимог ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні провини, обвинувачений жалкує з приводу вчиненого, негативно оцінює злочини; публічне вибачення перед потерпілими шляхом розміщення публікації у періодичному друкованому виданні газеті «Вість».

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких (ст.12 КК України); особу обвинуваченого, який неодружений, на утриманні дітей немає, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, проте 28.10.2022 звертався за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, психостимуляторів, синдром залежності. Крім того, судом враховується вік, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого.

З урахуванням наведених обставин, суд визнає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Визначаючи строк покарання, який необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч.3 ст.68 КК України, якою обмежується максимальний розмір покарання, який може бути призначений за вчинення замаху на кримінальне правопорушення, зокрема строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, санкцією частини 4 статті 186 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, отже при призначенні покарання за вчинення замаху на цей злочин максимальний строк позбавлення волі не може перевищувати шести років восьми місяців. І хоча цей строк буде нижчим від того мінімуму, який встановлений для позбавлення волі в санкції конкретної статті (сім років), однак призначення його в таких межах цілком узгоджується з вимогами ч.3 ст.68 КК. Оскільки в таких випадках призначення покарання нижче від найнижчої його межі, встановленої в санкції, здійснюється судом за правилами ч.3 ст.68 КК, а не за наявності підстав для застосування ст.69 КК, то і використання приписів останньої, а також посилання у вироку суду на неї в таких випадках не потрібне.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що вони не конкурують одна з одною, бо частина 3 ст. 68 КК встановлює той максимум покарання, у межах якого воно має бути призначене у всіх без винятку випадках за вчинення будь-якого незакінченого злочину, незалежно від того, чи є підстави для застосування статей 69 або 69-1 КК. У свою чергу статті 69 або 69-1 КК передбачають підстави, за наявності яких у кожному конкретному випадку визначається покарання незалежно від того, чи є вчинений особою злочин закінченим або незакінченим. Звідси випливає, що у разі призначення покарання в ситуаціях, коли є підстави для одночасного застосування зазначених норм, покарання визначається на підставі ч. 3 ст. 68 КК, а потім застосовуються положення ст. ст. 69, 69-1 КК.

Правова позиція викладена у постанові ВС від 06.12.2018 в справі №712/8515/15-к.

Таким чином, у даному випадку, суд визнає за необхідне застосувати вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Водночас, суд враховує, що кримінальні правопорушення не були поєднані з насильством, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків - майно повернуто потерпілим, ставлення обвинуваченого до скоєного, який усвідомив неправомірність своїх дій, засуджує свої протиправні дії.

Отже, наведені вище обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та з урахування наведених вище даних про особу винного, дають всі підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання у вигляді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, яка у даному випадку, з урахуванням положень ч. 2 ст. 68 КК України, становить 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи всі зазначені вище обставини кримінального провадження в сукупності, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень неможливо без реального відбування покарання, таке виправлення на переконання суду можливо лише в умовах ізоляції від суспільства. За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а також призначення іншого виду покарання, ніж передбаченого у санкції статті обвинувачення, зокрема штрафу, на що звертала увагу сторона захисту.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_3 затриманий 17 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2025 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.04.2025 та визначена застава у розмірі 121 120,00 грн.

При вирішенні питання про заходи забезпечення даного кримінального провадження - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення п. «а» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи, п.31, п.32, п.46, п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015 і вважає за необхідне міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

З огляду на вищевикладене, слід зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання час тримання його під вартою та початок строку відбування покарання рахувати з моменту його затримання з 17.02.2025.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений Деснянським районним судом міста Чернігова ухвалою від 24.02.2025.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням положень ч. 3 ст. 68, ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 час тримання його під вартою та початок строку відбування ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання з 17.02.2025.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений Деснянським районним судом міста Чернігова ухвалою слідчого судді від 24.02.2025 на мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі SM-G531H, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з мобільними номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та грошові кошти у сумі 79 грн, вилучені 17.02.2025 у ході особистого обшуку ОСОБА_3 , із забороною останньому розпоряджатись і користуватись указаним майном.

Речові докази :

- куртку зимову чоловічу марки «Super POGO» розміру 48, моделі PG 8725» темно-сірого кольору, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у його розпорядженні;

- велосипед марки «Cross» 27,5*4,5 Leopard 2024 року кольору «black-blue», який переданий на зберігання потерпілому ФОП ОСОБА_7 - залишити у його розпорядженні;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі SM-G531H, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з мобільними номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , гаманець, ліхтарик та ключі, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- грошові кошти у сумі 79 грн, які залишені на зберіганні в матеріалах кримінального провадження - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1