Справа №591/1676/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/541/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та відстрочку виконання вироку,

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року у виді позбавлення волі, більш м`яким покаранням, зупинити виконання вказаного вироку та звільнити його з-під варти.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 листопада 2024 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що у даному випадку Зарічний районний суд м. Суми не має права вирішувати питання, які наведені засудженим ОСОБА_7 у клопотанні, оскільки останній не відбуває покарання на території, що віднесена до юрисдикції вказаного суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 листопада 2024 року скасувати, як незаконну та задовольнити його клопотання у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він тривалий час перебуває в СІЗО, засуджений до покарання у виді позбавлення волі ухвалений відносно нього саме Зарічним районним судом м. Суми, а тому, на його думку, саме зазначений суд і має вирішувати питання щодо заміни призначеного йому покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних доводів та вимог, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої засудженим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про, зокрема, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто з питанням, що пов`язано з виконанням вироку, яке розглядається в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час розгляду вказаного клопотання, судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 утримується в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який знаходиться поза межами юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми і саме з цих підстав обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог останнього щодо заміни призначеного йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі і ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає, та додатково зауважує, що відповідно ст. 86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях, а слідчий ізолятор, згідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є установою попереднього ув`язнення.

З огляду на те, що засуджений ОСОБА_7 знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» тимчасово, і ця установа не є місцем відбування ним покарання, і з цих підстав подане останнім клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не підлягає до задоволення.

При цьому, доводи апелянта про те, що оскільки вирок від 29 березня 2023 року, яким його за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі, ухвалив Зарічний районний суд м. Суми, то саме цей суд і має вирішувати питання про заміну йому покарання більш м`яким, суперечать вищезазначеним вимогам закону, яким чітко встановлено, що право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням має той суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а не той суд, який такий вирок ухвалив..

Крім того, колегія суддів зауважує, що суд відмовив засудженому у застосуванні ст. 82 КК України не по суті заявлених вимог, а саме з мотивів його не підсудності Зарічному районному суду м. Суми і останній не позбавлений можливості звернутись з клопотанням про заміну йому покарання більш м`яким до того суду, який перебуватиме у межах територіальної юрисдикції за місцем відбування ним призначеного покарання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що відмова засудженому у розстрочці виконання вироку, також є правомірною, з врахуванням наступного.

Так, ч. 1,2 ст.536 КПК України встановлено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, пробаційного нагляду, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

У даному випадку, ОСОБА_7 засуджено за вчинення тяжкого злочину, а інші докази, за яких вказана норма підлягала б до застосування, останнім надано не було, що і знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції за результатом розгляду клопотання засудженого було постановлено законне та обгрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та відстрочку виконання вироку залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4