У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0000827 від 23.09.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка, Покровського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично перебуваючого у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за адресою АДРЕСА_2,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 18.09.2023 у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05:18 год. та перебуваючи у точно не встановленому досудовим розслідуванням місці у приміщенні квартири у м. Львові, ОСОБА_5 викрав у потерпілого ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 яка видана на ім?я останнього, з метою її подальшого використання для викрадення грошових коштів.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційних документів.

Окрім цього, 18.09.2023 о 05 год. 18 хв., ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «TECHNO» та попередньо викрадену ним у ОСОБА_6 сім-карту мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_2 , який є фінансовим номером, верифікованим АТ КБ «ПриватБанк» для користування послугами вказаного банку потерпілим ОСОБА_6 , надіслав смс-повідомлення на короткий номер смс-банкінгу «ПриватБанк» із командою зміни пін-коду, протиправно змінивши раніше встановлений власником пін-код банківської картки № НОМЕР_1 , на новий, тим самим несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з метою отримання доступу до функціоналу банківської картки потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.361 КК України, тобто несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрадав грошові кошти, які знаходились на цій картці, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, буд.115, а саме: о 05:25 год. в сумі 20 000 грн., о 05:26 год. в сумі 20 000 грн., о 05:28 год. в сумі 10 000 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 50 000 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, діючи повторно, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрав грошові кошти, які знаходились на цій картці, здійснивши зняття готівки о 05:36 год. в сумі 10 000 грн. у банкоматі АТ «Райффайзен Банк», який розташований за адресою: м. Львів, пл. Кропивницького, буд.3, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, діючи повторно, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрадав грошові кошти, які знаходились на цій картці, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд.139, а саме: о 05:50 год. в сумі 6500 грн., о 05:51 год. в сумі 10 000 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 16 500 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, діючи повторно, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрадав грошові кошти, які знаходились на цій картці, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, буд. 81, а саме: о 06:08 год. в сумі 2000 грн., о 06:10 год. в сумі 1000 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме 4.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрадав грошові кошти, які знаходились на цій картці, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «ПУМБ», який розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд.104, а саме: о 06:18 год. в сумі 5000 грн., о 06:19 год. в сумі 4000 грн., о 06:20 год. в сумі 5000 грн., о 06:21 год. в сумі 5000 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 19000 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 18.09.2023 о 06 год. 52 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи мобільний телефон «TECHNO» із сім-картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_2 , який с фінансовим номером, верифікованим АТ КБ «ПриватБанк» для користування послугами вказаного банку потерпілим ОСОБА_6 , та достовірно знаючи комбінацію цифр раніше зміненого ним пін-коду до банківської картки № НОМЕР_1 , змінив пароль доступу до сервісу інтернет - банкінгу «Приват24», отримавши та підтвердивши дзвінок банку, чим авторизував банківську картку № НОМЕР_1 у вказаному мобільному телефоні та отримав новий пароль для входу в сервіс інтернет - банкінг, тим самим повторно, несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.2 ст.361 КК України, тобто несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно.

Крім цього, 18.09.2023 ОСОБА_5 , під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, діючи повторно, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 викрав грошові кошти, які знаходились на цій картці, шляхом зняття готівки о 09:07 год. в сумі 1500 грн. у банкоматі АТ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд.41. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 о 09 год. 23 хв. з використанням зазначеної банківської карти придбав товари у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 на суму 75 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1575 гривень.

Таким чином, в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року призначено підготовче судове засідання у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000827 від 23.09.2023 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України.

Ухвалою суду від 17.09.2024 року клопотання прокурора - задовольнити. Призначено судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000827 від 23.09.2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , оскільки за висновком судово-психіатричного експерта №127 від 29.02.2024 року ОСОБА_5 в період інкримінованих йому діянь виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі параноїдної шизофренії. Зазначений психічний розлад позбавляв ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно його підзахисного, оскільки ОСОБА_5 дійсно страждає психічним захворюванням. Просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з ст.93КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Згідно з ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч.1ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ч.4 ст.503КПК України примусові заходи застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Статтею 511 КПК України визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.512КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з вимогами п.п.1,2 ч.1ст.513 КПК України, під час постановлення судом ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру він зобов`язаний з`ясувати чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено суспільно небезпечне діяння (кримінальне правопорушення) особою.

З системного аналізу наведених вище норм КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру суд у кожному випадку зобов`язаний встановити факт вчинення суспільно небезпечного діяння (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), вчинення його тією особою щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та дослідити надані сторонами та наявні у справі докази із надання їм юридичної оцінки відповідно до ст.ст.94,84-89 КПК України.

Окрім цього, як вбачається з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та лікування», суди повинні мати на увазі, що застосування у справах вказаної категорії скороченої процедури дослідження доказів не передбачено.

Вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.09.2023; протоколом огляду від 30.09.2023; протоколами огляду від 01.10.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.10.2023 року; фототаблицею до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.10.2023 року; протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 18.12.2023, 28.12.2023, 10.01.2024 та 13.03.2024 ;протоколами огляду документа від 03.01.2024 року та від 10.01.2024; протоколом огляду від 26.01.2024; протоколом огляду DVD-R диску на якому міститься інформація тимчасово доступу до речей і документів від 18.03.2024; постановою про визнання речовим доказом від 30.09.2024, 01.10.2023 та від 26.01.2024; Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9/2024; копією медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 ; висновком судово-психіатричного експерта №127 від 29.02.2024 року;

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд погоджується з правильністю кваліфікації його дій на стадії досудового розслідування за ч.1 ст. 357 КК України (викрадення офіційних документів), ч.1 ст. 361 КК України (несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем), ч.4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно в умовах воєнного стану , ч.2 ст. 361 КК України (несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно).

Беручи до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №127 від 29.02.2024 року, ОСОБА_5 в період інкримінованих йому діянь виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі параноїдної шизофренії.

Зазначений психічний розлад позбавляв ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь.

За своїм психічним станом ОСОБА_5 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_5 , відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України у стані неосудності, за станом психічного здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України.

При визначенні міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експерта, а також тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення

З огляду на зазначене та враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діяння та ступінь небезпечності ОСОБА_5 , в їх сукупності, суд вважає, що клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Враховуючи те, що стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили вказане клопотання, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на залучення експерта, суд керується положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до яких, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Натомість вданому провадженні ОСОБА_5 не має процесуального статусу обвинуваченого, оскільки судом вирішується питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру через його неосудність, тому відсутні передбачені законом підстави для стягнення з нього витрат на залучення експерта, які підлягають відшкодуванню на рахунок держави.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 372, 376, 392, 395, 503, 511, 512, 513 КПК України, ст.ст. 19, 92-94КК України -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000827 від 23.09.2023 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази:

- 4 (чотири) DVD-R диски - залишити при матеріалах справи.

Ухвала суду може бути оскаржена у відповідності до п.1 ч.2 ст. 395 КПК України до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19.12.2024.

Суддя ОСОБА_1