ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/125/25
Провадження №1-кс/477/110/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

01 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000636 від 10 липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в смт. Новотроїцьке Херсонської області та проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, директора КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», одруженого, не судимого в силу статті 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000636 від 10 липня 2024 року за частиною третьою статті 368 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною третьою статті 368, частиною другою статті 364 КК України, за фактами зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та пов`язаним з цим одержанням посадовими особами одного з комунальних підприємств Миколаївської області за попередньою змовою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за виготовлення підробленої документації, про що 10 липня 2024 року та 22 листопада 2024 внесено відповідні відомості до ЄРДР за №0000636.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи в посаді директора КП «Вознесенське МБТІ» організував схему привласнення грошових коштів, пов`язаних із виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомості для фізичних осіб під час надання послуг з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна на замовлення фізичних осіб.

31 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_7 з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, з огляду на те, що під час досудового розслідування не віднайдено усіх документів, а підозрюваний маючи коло зв`язків з посадовими особами КП «Вознесенське МБТІ» може вживати дії щодо знищення чи спотворення речей та документів, що вказує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчий ОСОБА_3 у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3, 4 та 5 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_7 з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків, які серед іншого є особами, яким він надавав допомогу із виготовлення технічної документації, а також на посадових осіб КП «Вознесенське МБТІ» де він перебуває на посаді директора. Крім того в силу своїх зв`язків з підпорядкованими йому працівниками може вживати заходів щодо зміни, пошкодження чи втрати документів технічної інвентаризації, які підтверджують його незаконну діяльність, що вказує на існування ризику передбаченого пунктом 3, 4 частини першої статті 177 КПК України. В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий у поданому клопотанні посилається на те, що дії ОСОБА_7 мають систематичний, триваючий характер та були припиненні лише органом досудового розслідування після його затримання, тобто незалежно від його волі, то вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення судом застави, слідчий у поданому клопотанні просив суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_7 , який підозрюється у вчинені тяжкого злочину, враховуючи його майновий стан, спосіб життя, а також те, що вчинення злочину супроводжувалося негативним враженням від безладдя та безкарності, що є виключним випадком та визначити заставу у розмірі, що перевищує межі, встановлені статтею 183 КПК України з покладенням на нього певних обов`язків.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати до нього менш тяжкий запобіжний захід, зокрема домашній арешт. Вказував що дійсно вчинив дії направленні на отримання неправомірної вигоди, через тяжке матеріальне становище, пов`язане із невиплатою йому заробітної плати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого посилаючись на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами; позитивну характеристику підозрюваного та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт. Також посилався на необґрунтованість позиції слідчого щодо виходу за межі розміру застави, що визначена частиною п`ятою статті 182 КПК України та вважав можливим в разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осі.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню та скарзі, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000636 від 10 липня 2024 року, з попередньою кваліфікацією за частиною третьою статті 368, частиною другою статті 364 КК України за фактом, можливого зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та пов`язаним з цим одержанням посадовими особами одного з комунальних підприємств Миколаївської області за попередньою змовою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за виготовлення підробленої документації, що підтверджується витягом з цього кримінального провадження від 31 січня 2025 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора КП «Вознесенського МБТІ», та обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, будучи службовою особою, нехтуючи вимогами норм діючого законодавства, в період дії воєнного стану, та в порушення вимог Порядку проведення технічної інвентаризації затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 12 травня 2023 року, №488, з метою отримання неправомірної вигоди, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2024 року вирішив налагодити злочинну схему, пов`язану з отриманням неправомірної вигоди при виготовлення технічної документації, що не відповідає дійсності, на об`єкти нерухомого майна для фізичних осіб з подальшою заміною вказаних документів в інвентаризаційних справах об`єктів нерухомого майна.

З метою отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 розробив свій злочинний план, відповідно до якого при зверненні осіб до КП «Вознесенське МБТІ» для проведенням інвентаризації об`єктів нерухомості та виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомості, Він, спілкуючись з зацікавленими особами, вчиняв дії спрямовані на явне або приховане вимагання грошових коштів у осіб, для безперешкодного отримання ними технічної документації або виготовлення для таких осіб технічної документації, що містить недостовірну інформацію щодо об`єктів нерухомості, та пропонував їм внесення змін до вже існуючих технічних документів на об`єкти нерухомості, за необхідними особам даними (параметрами) об`єктів нерухомості, з послідуючої заміною таких документів у вже існуючих інвентаризаційних справах на об`єкти нерухомості, тим самим уникнення передбачених законом процедур при здійсненні будь-яких дій з нерухомим майном, зазначаючи при цьому розмір неправомірної вигоди, яку він вимагає.

Після надання згоди на злочинні пропозиції директора КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 щодо надання йому неправомірної вигоди, останній, мав на меті здійснення виготовлення нової відмінної від існуючої, тобто фактично неправдивої технічної документації на об`єкти нерухомості, вносячи до неї інформацію щодо: самовільно побудованих об`єктів нерухомості (самозастрої), об`єктів які мають бути побудовані в майбутньому, або змінюючи властивості вже існуючих об`єктів нерухомості, та отримання за це неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі.

Так, 14 листопада 2024 року об 11:31 годині ОСОБА_8 , маючи бажання здійснити купівлю об`єкту нерухомості: холодильник фруктосховище, розташоване за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Бузька сільрада, комплекс будівель та споруд №19, будинок б/н, прибула до КП «Вознесенське МБТІ», розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Соборності, 41, де звернулась до директора КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 для отримання консультації щодо можливості виготовлення технічної документації на вказаний об`єкт нерухомості, для можливості в майбутньому будівництва за вищенаведеною адресою складських приміщень, та введення їх в експлуатацію.

В свою чергу ОСОБА_7 , реалізовуючи свої злочинні наміри спрямовані на отримання неправомірної вигоди, став пояснювати ОСОБА_8 про можливі численні перепони та тяганину при здійсненні процесу оформлення документації на об`єкт нерухомості, здійснення будівництва та введення в експлуатацію побудованих об`єктів нерухомості, а також велику вартість при проведенні передбаченого законом порядку здійснення процесу оформлення документів, будівництва та введення в експлуатацію об`єкта будівництва.

У той же час, при спілкуванні ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про можливість уникнення, тобто обходу зазначеного ним встановленого законом порядку виготовлення технічної документації (проекту будівництва, документації щодо можливості початку будівництва та введення в експлуатацію готових споруд тощо) на об`єкт будівництва та запропонував їй виготовити технічну документацію на об`єкт нерухомості - холодильник фруктосховище, розташоване за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Бузька сільрада, комплекс будівель та споруд №19, будинок б/н, замінивши існуючі споруди на споруди, які ОСОБА_8 мала намір побудувати в майбутньому, після купівлі вказаного об`єкту нерухомості, При цьому, ОСОБА_7 залишив ОСОБА_8 номер свого мобільного телефону для подальшого спілкування.

Тим самим, ОСОБА_7 , пояснюючи ОСОБА_8 необхідність здійснення великих витрат при здійсненні будівництва після придбання нею вищевказаного об`єкту нерухомості, тяганини при оформленні документів, тривалості вказаного процесу, та можливості ним посприяти в спрощенні вказаної процедури, став здійснювати тиск на ОСОБА_8 для примушування її надання йому неправомірної вигоди.

18 листопада 2024 року об 11.06 годині ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з директором КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 прибула в адміністративну будівлю КП «Вознесенське МБТІ» розташоване за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Соборності, 41, з приводу продовження консультації щодо можливості майбутнього будівництва на об`єкті - холодильник фруктосховище за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Бузька сільрада, комплекс будівель та споруд №19, будинок б/н, а саме знесення існуючих будівель та на їх місці зведення нових складських приміщень.

В свою чергу ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, пояснив ОСОБА_8 , що він може внести зміни в технічний паспорт на вказаний об`єкт нерухомості, змінивши його дані, та замість існуючих будівель зазначити будівлі, які ОСОБА_8 має намір побудувати в майбутньому, і замінити такі документи в інвентаризаційній справі. При цьому, ОСОБА_7 висунув вимогу ОСОБА_8 про надання йому неправомірної вигоди в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США.

Таким чином директор КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 , реалізовуючи свої злочинні наміри, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, умисно створив умови, за яких ОСОБА_8 , була би вимушена погодитись на надання йому неправомірної вигоди.

За вказаних обставин, ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_7 , використовуючи свої службові повноваження, вчиняє дії, направлені на вимагання від неї неправомірної вигоди, з метою уникнення негативних наслідків для себе, розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_7 , 18 листопада 2024 року звернулась із відповідною заявою до правоохоронних органів.

09 січня 2025 року ОСОБА_8 , діючи відповідно до попередньої домовленості з директором КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 , прибула до зазначеного комунального підприємства, розташованого за адресою м. Вознесенськ, вул. Соборності, 41, де, перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, на вимогу ОСОБА_7 передала йому технічний паспорт на об`єкт нерухомості - холодильник фруктосховище, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що він підготує замість цього новий технічний паспорт, в якому замість існуючих будівель, буде зазначено нову, аналогічну за загальною площею з вже існуючими, будівлю.

При цьому, на технічному паспорті об`єкта ОСОБА_7 власноруч намалював нову будівлю, яка буде відображена в новому технічному паспорті на об`єкт нерухомості, замість вже існуючих будівель. Крім того, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 щоб остання надала йому інформацію щодо параметрів майбутньої забудови, та в подальшому вислала йому за допомогою месенджера, та на окремому аркуші паперу, власноруч зазначив необхідну йому інформацію, який передав ОСОБА_8

14. 15 та 20 січня 2025 року ОСОБА_8 за вказівкою директора КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 користуючись месенджером WhatsApp, спілкуючись з ОСОБА_7 шляхом дзвінків та надсиланням текстових і файлових повідомлень на мобільний номер телефону ОСОБА_7 НОМЕР_1 , з приводу виготовлення директором КП «Вознесенське МБТІ» технічної документації на об`єкт майбутнього будівництва розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Бузька сільрада, комплекс будівель та споруд №19, будинок б/н, надала ОСОБА_7 інформацію, а саме файли та текстові повідомлення з параметрами будівлі яку вона в майбутньому мала намір побудувати, враховуючи дані щодо розмірів будівлі та матеріалів які мають бути використані при будівництві.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 28 січня 2025 року о 10:17 годині директор КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 за допомогою месенджеру WhatsApp надіслав ОСОБА_8 повідомлення, зі змістом «Все добре», що означало про готовність документів, необхідності їх отримання та надання йому неправомірної вигоди.

30 січня 2025 року об 11:14 годині ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрілась директором КП «Вознесенське МБТІ» ОСОБА_7 за адресою: Миколаївська області, м. Вознесенськ, вул. Соборності, 41.

Під час розмови ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 технічний паспорт на об`єкт нерухомості - холодильник фруктосховище за адресою: АДРЕСА_2 , до якого внесено недостовірні відомості. Після того ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_7 передала, а останній одержав неправомірну вигоду у сумі 1 000 доларів США, що відповідно до курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 30 січня 2025 року становить 41 929,4 грн., за вчинення в інтересах ОСОБА_8 дій, пов`язаних з використанням його службових обов`язків, а саме виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості - холодильник фруктосховище за адресою: АДРЕСА_2 , до якого внесено недостовірні відомості.

Зі змісту повідомлення про підозру від 30 січня 2025 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

З огляду на досліджені матеріали клопотання, слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами УСБ України в Миколаївській області від 09 липня 2024 року № 64/20-6062, від 20 листопада 2024 року № 64/20-11031 про виявлення обставин кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_8 від 18 листопада 2024 року щодо наявності в діях ОСОБА_7 кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26листопада 2024 року; протоколом огляду документів від 10грудня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10січня 2025 року; протоколом огляду предмету мобільного телефону ОСОБА_8 від 20 січня 2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20 січня 2025 року; протоколом від 20 листопада 2024 року про результати аудіо-відео контролю розмов, або інших звуків рухів, та дій особи ОСОБА_7 ; протоколом від 19 вересня 2024 року про хід та результати аудіо, відео контролю розмов, або інших звуків рухів, та дій особи ОСОБА_7 ; протоколом від 30 січня 2025 року затримання ОСОБА_7 в порядку статті 208 КПК України; протоколом від 30 січня 2025 року обшуку КП «Вознесенське МБТІ»; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення дій, які охоплюються складом злочину передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, з огляду на заперечення захисника підозрюваного, слід роз`яснити, що слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією частини третьої статті 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій підозрюваного, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора КП «Вознесенське МБТІ», використовуючи свій вплив на осіб, що йому підпорядковані, матиме можливість вчинити дії направленні на знищенні чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, які здебільшого є особами, яким він надавали допомогу шляхом виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомості, із внесенням до неї інформації щодо: самовільно побудованих об`єктів нерухомості (самозастрої), об`єктів які мають бути побудовані в майбутньому, або змінюючи властивості вже існуючих об`єктів нерухомості, та отримання за це неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі, коло яких в встановлюється органом досудового розслідування та посадових осіб КП «Вознесенське МБТІ», з якими підтримує спілкування, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі, шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного.

Ризик передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на думку слідчого судді органом досудового розслідування не підтверджений належним чином, а обставини в його підтвердження відповідають обставинам, що зазначені у підтвердження ризику, визначеного пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України.

В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, на думку слідчого судді свідчать ті обставини, що дії ОСОБА_7 мають систематичний, триваючий характер з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на досить низький рівень його громадянської свідомості. Також органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_7 до вчинення низки інших епізодів за аналогічними обставинами, що з урахуванням його тісних контактів з посадовими особами КП «Вознесенське МБТІ» вказує на ту обставину, що останні може продовжити вчинення інкримінованого йому діяння, в тому числі й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань.

За положеннями процесуального законодавства України, що застосовуються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), окремі положення яких можна екстраполювати на норми національного законодавства, що не містять однозначного регулювання спірних питань, вбачається, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані статтею 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінюючи встановлені слідчим суддею ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, окрім вищевикладеного враховує також і те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, судимість за вчинення кого на даний час погашена, одружений, має постійне місце роботи. При цьому вказані обставини хоча і свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 соціальних зв`язків, однак з огляду на характер вчинення інкримінованого йому правопорушення, його корисливий мотив, також те, що інкриміновані дії вчинено у період воєнного стану, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , наявні у підозрюваного матеріальні засоби, здобуті від вчинення кримінального правопорушення з огляду на його масштаби, які можуть забезпечити йому як виїзд за межі України так і існування за її межами протягом тривалого часу, що у даному випадку переважає над міцністю наявних у нього соціальних зв`язків..

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до частини першої статі 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту пов`язане з тим, що такі запобіжні заходи є занадто м`якими та їх застосування не достатнє для забезпечення запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, оскільки не виконання підозрюваним обов`язків у цьому кримінальному провадженні, не матиме належних наслідків, які б утримали його у належній процесуальній поведінці і може створити передумови для його переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, за таких обставин ОСОБА_7 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Водночас, у випадку судом застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у виді застави, слід зазначити, що підозрюваний матиме можливість до внесення застави вчинити дії направленні на залишення території України та/або на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

З урахуванням доведеності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної, а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального провадження та долучені до матеріалів клопотання докази, в тому числі документи, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення дій пов`язаних із одержанням неправомірної вигоди для себе за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа могла вчинити даний злочин з досить високою ймовірністю.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, враховуючи, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням ним процесуальних обов`язків, заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

За досліджених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Пункт 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається на рівні від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзац 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено статтею 177 КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, суд зважує з однієї сторони достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а з іншої неможливість завідомої непомірності застави для особи.

Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб життя підозрюваного, зокрема значний оборот грошових коштів від здійснення ним протиправної діяльності, розміри його доходу під час виконання службових обов`язків, перебування його на посаді директора КП «Вознесенське БТІ», наявність у нього в користуванні автомобілю 2021 року випуску, а також винайдення під час обшуку значної суми грошових коштів як у національній та і в іноземній, коштовної техніки марки Apple, що на думку слідчого судді вказує на те, що визначення застави у межах пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України не матиме належного гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні та характер вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, через що, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про можливість застосування до підозрюваного застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, щодо майнового стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим вийти за межі розміру застави визначеного частиною п`ятою статті 182 КПК України, та визначити такий у 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку слідчого судді у повній мірі гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення застави.

За змістом абзацу 2 частини третьої статті 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 січня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий 30 січня 2025 року об 11.23 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 січня 2025 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 31 березня 2025 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 31 березня 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із міста Вознесенськ Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9