ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/3600/24 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/533/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 1 ст.286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі-Єзарени, Лазовського району, Молдова, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та покладення на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 завдану майнову шкоду у розмірі 29 196,40 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто шість гривень 40 копійок) та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/122-23/3479-ІТ від 17.10.2023 року у розмірі 1912,00 грн., за проведення судово інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/122-23/3480-ІТ від 19.10.2023 року у розмірі 1912,00 грн., за проведення судово інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/122-24/288-ІТ від 13.02.2024 року у розмірі 3029,12 грн., за проведення судово автотехнічної експертизи № 24-3189 від 17.06.2024 року у розмірі 11 359,20 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального проступку за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 02.10.2023 року приблизно о 13:10 годині, керуючи автомобілем "ВАЗ 21061" реєстраційний номер НОМЕР_1 , робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина якого знаходились в технічно-працездатному стані, рухаючись по другорядній автодорозі по вул. Маяковського в смт. Велика Олександрівка, Бериславського району, Херсонської області, при виїзді на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг при наявності відповідних дорожніх знаків, з головною автодорогою по вул. Свободи, порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 Додатка №1, вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, не надавши перевагу у русі іншому транспортному засобу, здійснив зіткнення з мотоциклом «SPARTA SD 150» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі в смт Велика Олександрівка по вул. Свободи, в напрямку перехрестя з вул. Маяковського, в результаті цього водій мотоциклу «SPARTA SD 150» ОСОБА_9 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм терміну розладу здоров`я у вигляді вбитого перелому голівки правої плечової кістки, забійної рана правої гомілки, садни кінцівок, які утворилися при зіткненні мотоцикла та легкового автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить

оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на день постановлення оскаржуваного вироку, обвинувачений досяг віку 60 років, тобто є особою, що досягла пенсійного віку.

Зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 не могло бути застосоване покарання у виді обмеження волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст.286 КК України, не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Разом із цим, які вірно зазначає в апеляційній скарзі прокурор, оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає критерію законності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно ст.413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню; 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його очному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не може застосовуватись до осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначається, крім іншого, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Системний аналіз вказаних норм права свідчить про те, що кримінальний закон не пов`язує призначення покарання з оформленням та отриманням певного виду пенсії, натомість пов`язує з досягненням особою пенсійного віку, який слід вважати 60 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже на день постановлення вироку, обвинувачений досяг віку 73 років, тобто є особою, що досягла пенсійного віку.

Однак, встановивши в судовому засіданні зазначені обставини, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 61 КК України, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі.

Зважаючи на викладене оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання, не можна вважати законним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено. Обставини, які обтяжують його покарання відсутні.

Зважаючи на викладене, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, на переконання колегії суддів, покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини статі за якою обвинувачується ОСОБА_8 , буде необхідним і достатнім для її перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 року викладено правовий висновок про те, що зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст.75 КК України, на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого чи засудженого, та у разі призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначення судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання - зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, змінити в частині призначеного йому покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В інший частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12