Провадження № 1-кп/932/893/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0012579 від 24.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0012579 від 24.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

25 листопада 2024 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0012579 від 24.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , підтримав раніше подане ним клопотання про повернення застави у розмірі 151 400 грн (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень) 00 коп., яка була встановлена на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.09.2024, у зв`язку із закінченням дії строку застави.

Разом з цим, захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , підтримав раніше подане ним клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0012579 від 24.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Захисник у підготовчому судовому засіданні підтримав подані ним клопотання та просив їх задовольнити. Зазначив, що обвинувальний акт не містить відомостей та конкретного формулювання за непроведення яких саме перевірок та ненакладення яких адміністративних стягнень була надана неправомірна вигода ОСОБА_5 .

Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та просила задовольнити подані клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань сторони захисту, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, а повернення застави не може вирішуватися під час підготовчого судового засідання, оскільки таке процесуальне рішення не передбачено положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України.

Суд дослідивши клопотання сторони захисту, перевіривши обвинувальний акт, заслухавши позицію учасників кримінального провадження дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотань сторони захисту у зв`язку із наступним.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення застави.

В обґрунтуванні свого клопотання захисник посилається на те, що 10.09.2024 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень) 00 грн з покладенням відповідних обов`язків, терміном до 23.10.2024 (продовжено строк дії покладених обов`язків терміном до 23.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2024).

З метою виконання ухвали слідчого судді на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпровській області ОСОБА_5 внесено вищевказану суму застави.

Строк дії застави даного запобіжного заходу закінчився 23.11.2024, запобіжний захід припинив свою дію, після 23.11.2024 запобіжний захід продовжено не було.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 182, 203 КПК України, захисник ОСОБА_4 просив суд повернути заставу обвинуваченій ОСОБА_5 .

Положеннями п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України встановлено, що запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам того, що обвинувачений переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Положення ч. 8 ст.182 КПК України передбачають, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З аналізу вказаних положень слідує, що з моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, судді строком на два місяці, а також окремо обов`язок з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, який також забезпечується з цього моменту заставою.

Отже, непродовження обов`язків, визначених в ухвалі суду, не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Кримінальним процесуальним законом передбачене визначення строк дії виключно для запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, передбачених ч. 5, 6 ст. 194 КПК України. Щодо інших запобіжних заходів КПК України не містить застережень щодо строку їх дії, не визначає порядку його продовження та, відповідно, не покладає на слідчого суддю, суд обов`язок зазначати такий строк в ухвалі про застосування запобіжного заходу (строк дії ухвали).

З аналізу викладеного слідує, що закінчення строку дії покладених на підозрюваного (обвинуваченого) слідчим суддею, судом обов`язків, не припиняє дію альтернативного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу внесеної застави.

Крім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченої переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Отже, кримінальне процесуальне законодавство не передбачає такої підстави для повернення застави як закінчення строку дії обов`язків, покладених на особу в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд звертає увагу, що застава забезпечує виконання обвинуваченим не лише тих процесуальних обов`язків, покладених на нього на певний строк відповідно до положень ст.194 КПК України, у зв`язку із застосування запобіжного заходу, але й тих, що визначені ст. 42 цього Кодексу та діють протягом усього кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення застави обвинуваченій ОСОБА_5 .

Також, від сторони захисту надійшло клопотання про повернення обвинувального акта.

В обґрунтуванні свого клопотання сторона захисту посилається на те, що відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновку слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації права на захист.

Проте орган досудового розслідування не зазначив формулювання суті інкримінованих дій.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 перераховувала кошти на рахунок ОСОБА_8 з метою уникнення проведення відповідних перевірок, фіксування допущених нею порушень законодавства, застосування штрафних санкцій, притягнення до адміністративної відповідальності, а також за можливість провадження видів господарської діяльності без відповідних під час здійснення підприємницької діяльності в торгових об`єктах розташованих на території міста Слов`янська Краматорського району Донецької області.

Таке формулювання обвинувачення викладено аналогічно стосовно всіх перерахунків грошових коштів обвинуваченої на рахунок ОСОБА_8 .

Вказане органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

При цьому, обвинувачення не містить відомості, які саме податкові перевірки не були проведені, які були допущені порушення законодавства, які мали бути застосовані штрафні санкції або за яке порушення мало місце притягнення до адміністративної відповідальності, які мали бути застосовані штрафні санкції, а також не містить відомостей без яких видів ліцензій здійснювалась підприємницька діяльність.

Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене повторно.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.

Дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що він містить всі необхідні складові у розумінні статті 291 КПК України, що є основним та необхідним елементом під час прийняття рішення судом про призначення обвинувального акта до судового розгляду. Посилання сторони захисту на те, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті не були вказані, які саме податкові перевірки не були проведені, які були допущені порушення законодавства, які мали бути застосовані штрафні санкції або за яке порушення мало місце притягнення до адміністративної відповідальності, які мали бути застосовані штрафні санкції, а також відсутні відомості без яких видів ліцензій здійснювалась підприємницька діяльність є предметом розгляду справи по суті під час судового розгляду та вирішується суддею безпосередньо у нарадчій кімнаті при ухваленні остаточного рішення у справі.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно з вимог чинного КПК, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст. 373 КПК, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. 318-380 КПК України.

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 зазначив, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

У постанові Верховного Суду від 29.03.2019 у справі № 686/18210/15-к зазначено, що для забезпечення права на ефективний захист у формулюванні обвинувачення мають бути зазначені ті обставини і з такою деталізацією, які необхідні й достатні для того, аби дозволити обвинуваченому ефективно захищатися від нього. Це не означає, що при формулюванні кожного обвинувачення мають бути зазначені всі без виключення обставини, наведені у переліку статті 91 КПК.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження, доручивши відповідальній особі органу з питань пробації скласти досудову доповідь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 194, 203, 314 - 316, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0012579 від 24.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на 17 січня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Доручити відповідальній особі відділу № 9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти та направити до суду досудову доповідь щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на судове засідання, яке відбудеться 17 січня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Роз`яснити обвинуваченій, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Копію ухвали щодо виконання в частині складення досудової доповіді надіслати начальнику органу пробації для виконання та обвинуваченій.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13 січня 2025 року о 08 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1