Справа № 509/6066/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області кримінальне провадження № 0000615 від 25.10.2021 року, та кримінальне провадження № 0000644 від 10.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець місто Полтава, Полтавського району, Полтавської області, українець за національністю, громадянин України, із середньо спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 ,

потерпілий ОСОБА_11 ,

потерпіла ОСОБА_12 ,суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2021 року близько о 18.30 годин, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, переліз через металевий паркан, проник в подвір`я домоволодіння, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи на території домоволодіння підійшов до вхідних дверей будинку, де за допомогою каменю, який взяв з землі, збив на дверях навісний замок та проник всередину будинку де з кімнати таємно викрав ліжко металеве, вартістю 130 грн., піч металеву, вартістю 400 грн., а всього на суму 530 грн., яке належить потерпілій ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 24 жовтня 2021 року близько о 18.00 годин, ОСОБА_5 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно зайшов на подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення сараю, та за допомогою частини металевої труби яку підібрав на подвір`ї зазначеного будинку, зірвав металевий ланцюг на якому знаходився навісний замок та потрапив у середину сараю, де з підлоги таємно викрав бензопилу марки «Дружба» вартість 550 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 20 жовтня 2021 року приблизно о 19.00 годин, ОСОБА_5 з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення сараю, та за допомогою частини металевої труби яку підібрав на подвір`ї зазначеного будинку, зірвав металевий ланцюг на якому знаходився навісний замок та проник у сарай, де таємно викрав 2 металеві бочки об`ємом 200 літрів вартістю 250 гривень кожна, на загальну суму 500 грн., які належать ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, в перших числах листопада 2021 року в денний час ОСОБА_5 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно зайшов на подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до вхідної двері будинку та за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до будинку де таємно викрав газовий балон, вартістю 600 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 08 листопада 2021 року в денний час доби, ОСОБА_5 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, керуючись прямим корисливим мотивом, не маючи будь-яких прав на перебування на території вказаного домоволодіння, яке облаштоване власником під зберігання майна, та має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_5 увійшов до гаражного приміщення, яке не облаштоване воротами, та таємно викрав електроточильний верстат, вартістю 1000 гривень, який належить потерпілої ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, 09 листопада 2021 року в вечірній час, ОСОБА_5 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, керуючись прямим корисливим мотивом, не маючи будь-яких прав на перебування на території вказаного домоволодіння, яке облаштоване власником під зберігання майна, та має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до сараю, де таємно викрав електрошліфмашинку, вартістю 300 грн., переноску довжиною 15 метрів, вартістю 90 грн., а всього на загальну суму 390 грн., які належать потерпілій ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, 10 листопада 2021 року у вечірній час, ОСОБА_5 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, керуючись прямим корисливим мотивом, не маючи будь-яких прав на перебування на території вказаного домоволодіння, яке облаштоване власником під зберігання майна, та має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 .

Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до сараю, де таємно викрав 2 (дві) сокири вартістю за одну штуку 200 грн., а всього на суму 400 грн., які належать потерпілому ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та пояснив, що дійсно:

23 вересня 2021 року близько о 18.30 годин, він, будучи особою, яка була раніше засуджена за вчинення злочину проти власності, переліз через паркан, проник в подвір`я домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи на території домоволодіння підійшов до вхідних дверей будинку, де за допомогою каменю, який взяв з землі, збив на дверях навісний замок та проник всередину будинку де з кімнати таємно викрав ліжко металеве, піч металеву, які належать потерпілій ОСОБА_8 ;

20 жовтня 2021 року приблизно о 19.00 годин, він зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення сараю, та за допомогою частини металевої труби яку підібрав на подвір`ї зазначеного будинку, зірвав металевий ланцюг на якому знаходився навісний замок та проник у сарай, де таємно викрав 2 металеві бочки об`ємом 200 літрів, які належать ОСОБА_7

24 жовтня 2021 року близько о 18.00 годин, він таємно зайшов на подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення сараю, та за допомогою частини металевої труби яку підібрав на подвір`ї зазначеного будинку, зірвав металевий ланцюг на якому знаходився навісний замок та потрапив у середину сараю, де з підлоги таємно викрав бензопилу марки «Дружба», яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

В перших числах листопада 2021 року в денний час він таємно зайшов на подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до вхідної двері будинку та за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до будинку де таємно викрав газовий балон, який належить потерпілому ОСОБА_9

07 листопада 2021 року в денний час доби, він через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись на подвір`ї, він увійшов до гаражного приміщення, яке не облаштоване воротами, та таємно викрав електродробілку для зерна марки Млин-ОК Млин-3, яке належить потерпілої ОСОБА_10

08 листопада 2021 року в денний час доби, він проник через зачинену хвіртку до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись на подвір`ї, він увійшов до гаражного приміщення, яке не облаштоване воротами, та таємно викрав електроточильний верстат, який належить потерпілої ОСОБА_10

09 листопада 2021 року у вечірній час, він через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , знаходячись на подвір`ї, він за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до сараю, де таємно викрав електрошліфмашинку, переноску довжиною 15 метрів, які належать потерпілій ОСОБА_12

10 листопада 2021 року у вечірній час, він через зачинену хвіртку проник до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , знаходячись на подвір`ї, він за допомогою фізичної сили вирвав навісний замок та проник до сараю, де таємно викрав 2 (дві) сокири, які належать потерпілому ОСОБА_11 .

В подальшому він з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд. Вартість викраденого майна обвинуваченим не оскаржується.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникнення у житло та інше приміщення.

В судовому засіданні обвинуваченим Нос та його захисником було заявлено клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечує, щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією.

Потерпілі до суду направили заяву, з якої вбачається, що справу просять розглянути без їх участі на підставі наявних у суду матеріалів. Цивільний позов з боку потерпілих до суду не направлявся.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, та допитавши обвинуваченого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальна справа закриттю, з наступних підстав.

Частина 1 ст.5 КК України регламентує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, 09.08.2024 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

При цьому, Законом №3886-IX внесені зміни у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ст.ст.185,190,191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09.08.2024 р. чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за ст.ст.185,190,191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 07.10.2024 р., (справа №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24), суд касаційної інстанції зробив правовий висновок, відповідно до якого Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас, п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у викраденні чужого майна (крадіжка), яка мала місце у 2021 році.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 р., становить 2189 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1094.5 грн на 2021 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 3028 грн.

Отже, вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, у 2021 році становила - 1094.50 грн.

Згідно із обвинувального акту протиправними діями ОСОБА_5 заподіяна шкода:

потерпілої ОСОБА_8 , яка мала місце 23.09.2021 року 530 грн.,

потерпілому ОСОБА_7 , яка мала місце 20.10.2021 року 500 грн.,

потерпілому ОСОБА_7 , яка мала місце 24.10.2021 року 550 грн.,

потерпілому Вітомському, яка мала місце на початок листопада 2021 року 600 грн.,

потерпілої ОСОБА_10 , яка мала місце 08.11.2021 року 1000 грн.,

потерпілої ОСОБА_12 , яка мала місце 09.11.2021 року 390 грн.,

потерпілому ОСОБА_11 , яка мала місце 10.11.2021 року -400 грн.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченим майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1094.50 грн., - станом на 2021 рік, а отже до цього діяння мають застосовуватись положення ст. 5 КК України і на теперішній час інкриміновані обвинуваченому дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ч. 2 ст. 479-2 КПК за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1 або 2 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

При цьому, ч.3 ст.479-2 КПК передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч.2 ст.284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдовувальний вирок.

Враховуючи той факт, що в даному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд керується положеннями п. 4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2 КПК України.

Відповідно до абз. 5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ст.284 ч.1п.4-1 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За приписами ст.314 КПК України суд, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи надання обвинуваченим згоди на закриття провадження, керуючись положеннями ст.284 ч.1 п.4-1, ст.479-2, ч.3 п.4-1, ст.314 КПК України, суд, вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого Нос та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст.284 ч.1 п.4-1,285-286,288,369-372,479-2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 25.10.2021 року, та кримінальне провадження № 0000644 від 10.11.2021 року відносно ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1