Справа №760/3348/25 1-кс/760/2603/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нове Грякове Чутівського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (син 07.12.2016 року народження, донька ІНФОРМАЦІЯ_2 ), до кримінальної відповідальності раніше не притягувався,

у кримінальному провадженні № 0000392 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2024, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України,

встановив:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.11.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , починаючи з 2017 року є засновниками підприємства, розташованого на т ериторії країни агресора російської федерації, яке спеціалізується на діяльності автомобільного вантажного транспорту, надання послуг з перевезення та інші.

Так встановлено, що 08.06.2017 року за адресою: м. Білгород, вул. Робоча, 14л, кім. 205, російська федерація, зареєстровано ООО «Сова» (Код ОГРН - 1268), види діяльності вказаної юридичної особи є діяльності автомобільного вантажного транспорту, надання послуг з перевезення та інші. Згідно з відомостями у єдиному державному реєстрі юридичних осіб Російської Федерації - «ЄГРЮЛ», засновниками і кінцевими бенефіціарними власниками вказаного підприємства є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Надалі, 20 лютого 2014 року російською федерацією розпочато ведення агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію півострова Крим, захоплення державних установ та організацій, військових частин.

24.02.2022 Збройними силами російської федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022 з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з державою-агресором.

Так, після початку повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, а також про те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022, з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від організації вантажних перевезень, взаємодії з підприємствами приватного та державного сектору економіки на території держави-агресора Російської Федерації, усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності на території з державою-агресором, в тому числі надання матеріальних ресурсів у вигляді товарів, послуг і робіт та інших активів у вигляді грошових коштів, сплачених до державного бюджету Російської Федерації - є незаконним та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь Російської Федерації, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу Російської Федерації, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, попередньо обговоривши план дій, вирішили в обхід вищевказаних заборон продовжувати систематично надавати послуги у взаємодії з суб`єктами господарювання приватної та державної сфери економіки держави-агресора, шляхом надання матеріальних ресурсів у вигляді вантажних перевезень, а також забезпечення російської економіку постійними надходженнями у вигляді податкових зобов`язань та зборів, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій по організації роботи підприємства, розташованого на території країни агресора Російської Федерації, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсі у вигляді послуг з вантажних перевезень.

Відповідно до розробленого плану злочинних дій на ОСОБА_5 як засновника ООО «Сова» (Код ОГРН - 1268), покладається розподілення частини прибутків між співучасниками, надання вказівок співучасникам та усунення перешкоди у здійсненні фінансово-господарської діяльності зазначеного товариства, сприяння в організації безпосереднього узгодження питань укладання господарських угод, а також контроль за їх фактичним виконанням, безпосередньо контактування з представниками суб`єктів господарської з приводу діяльності вище вказаного підприємства.

У свою чергу до обов`язків ОСОБА_7 входить загальне керівництво та забезпечення здійснення діяльності вказаного підприємства, координація дій всіх співучасників у взаємодії з представниками держави-агресора рф.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб залучили до своєї протиправної діяльності інших невстановлених досудовим розслідуванням довірених осіб з числа громадян Російської Федерації, а саме діючих працівників належного та підконтрольного їм підприємства, які володіють організаторськими здібностями, здатні вирішувати поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, виконують усі накази та розпорядження, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо організації та здійснення господарської діяльності підприємства

ООО «Сова» (Код ОГРН - 1268).

Так, на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у період з квітня 2022 року по теперішній час на виконання спільного злочинного плану, з метою здійснення пособництва державі-агресора, організовували та контролювали надання послуг суб`єктам господарювання приватної та державної сфери економіки Російської Федерацій, а також контролювали своєчасну сплату податкових зборів до державного бюджету Російської Федерацій з підприємства

ООО «Сова» (Код ОГРН - 1268).

Внаслідок зазначених вище протиправних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у період з квітня 2022 року по теперішній час було забезпечено послугами з вантажних перевезень суб`єкта господарювання держави-агресора, що поставляє комплектуючі для потреб Міністерства Оборони Російської Федерації - АО «КУРСКИЙ ЭЛЕКТРОАППАРАТНЫЙ ЗАВОД» (ИНН ), щодо якого застосовано санкції згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 квітня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 1 квітня 2023 року № 192/2023, на загальну суму - 187 000 російських рублів за надання транспортних послуг по рахункам № 659 від 13.04.2023, № 685 від 17.04.2023, № 2688 від 25.12.2023, № 95 від 19.01.2024, № 526 від 21.03.2024, № 644 від 04.04.2024, № 859 від 27.04.2024.

Також, ООО «СОВА» (Код ОГРН - 1268), здійснено перерахунок з власного банківського рахунку грошові кошти у безготівковій формі на загальну суму 13 367 252, 00 російських рублів в якості оплати лізингового платежу по договорам на банківський рахунок ПАО «СБЕРБАНК РОССИИ», який належить ПАО «ЛИЗИНГОВАЯ КОМПАНИЯ «ЕВРОПЛАН» (ИНН ), щодо якого застосовано санкції згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року № 726/2022.

Таким чином ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , здійснили дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів у вигляді послуг з вантажних перевезень представникам держави-агресора.

06.02.2025 ОСОБА_5 , затримано в порядку

ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених

ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

06.02.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 , підозри повністю підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

Підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 полягає у вчиненні за попередньою змовою групу осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки, передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді послуг представникам держави-агресора.

Вказав на наявність ризиків, визначених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, дана спроба була неодноразово реалізована підозрюваним та іншими співучасниками під час досудового розслідування, що підтверджується наявними та доданими до даного клопотання матеріалами, оскільки підозрюваний та іншими співучасники, використовуючи програми обміну повідомленнями для смартфонів (мобільного додатку), здійснювали видалення текстових та графічних повідомлень задля знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності. Може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також на іншого підозрюваного, з яким знайомий особисто - ОСОБА_7 , перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки, оскільки добре усвідомлений у механізмі здійснення пособництва державі агресора, маючи сталі зв`язки з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебувають на території агресора а також враховуючи те, що свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Також вказав, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

1.Зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

2.Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.Вік та стан підозрюваного дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним даних кримінальних правопорушень, наявності достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України про які зазначено у клопотанні є дійсними, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання, зважаючи, що фактично доведеними обставинами є лише факт того, що колись в нього були господарські відносини на території рф, але на той час це не було заборонено. Вказала на відсутність ризиків, зазначених у клопотання слідчого та зазначених прокурором в судовому засіданні. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або заставу у вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що не переховувався від слідства, не має відношення до будь-яких поставок в рф, оскільки є засновником підприємства, але до іншого відношення не має. Підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у ході якого 06.02.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України та 07.02.2025 подано до слідчого судді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Нове Грякове Чутівського району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має особливостей стану здоров`я.

А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених

ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до таких висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених

ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені

п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням

ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку

ст. 94 КПК України, з огляду на доведеність факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

При цьому не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, домашнього арешту або застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти ризикам, визнаним слідчим суддею доведеними.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, домашнього арешту або застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - залишити без задоволення.

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000392 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2024, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання, а саме з 09 год. 08 хв. 06.02.2025 до 09 год. 08 хв. 06.04.2025 включно без визначення розміру застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору, захиснику та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали -11.02.2025 о 17-30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_8