Справа № 138/71/25
Провадження №:1-кс/138/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000018 від 08.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання, яке мотивоване тим, зокрема, що 08.01.2025 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади про те, що до нього звернулися жителі села Михайлівці, якими виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 з видимими ознаками насильницької смерті. В ході виїзду на місце події було встановлено, що 07.01.2025 близько 02:00 год., між ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт, який переріс у бійку в наслідок чого останній застосовуючи ніж наніс удар в область шиї ОСОБА_5 в наслідок чого останній помер.

08.01.2025 під час проведення огляду біля місця розташування трупа ОСОБА_5 було вилучено шапку чорного кольору із бежевою полосою, шматок тканини із слідами речовини бурого кольору.

08.01.2025 під час проведення огляду житла ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено ніж з рукояткою синього кольору яким зі слів ОСОБА_6 наносив ударів ОСОБА_5 , а також шкарпетку чорного кольору якою зі слів ОСОБА_6 витирав ніж.

08.01.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 було вилучено одяг останнього а саме камуфльовані бушлат, куртку, кофту, штани із паском та калоші, мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Nokia» моделі «T-А-1034» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

09.01.2025 під час проведення огляду трупа було вилучено одяг у який був одягнений труп ОСОБА_5 а саме чорну куртку, тільник білого та чорного кольорів, штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, труси темно синього кольору, в?язані шкарпетки блакитного кольору із білою полосою.

На даний час в зв?язку з всебічним, повним та об?єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речового доказу, оскільки він являється тимчасово вилученим майном та протягом доби має бути арештованим або повернутий особі в якої він був вилучений, виникає необхідність в накладені арешту.

За таких обставин шапка чорного кольору із бежевою полосою, шматок тканини із слідами речовини бурого кольору, ніж з рукояткою синього кольору, шкарпетка чорного кольору, камуфльовані бушлат, куртка, кофта, штани із паском, калоші, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «T-A-1034» чорного кольору ІМЕ: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорна куртка, тільник білого та чорного кольорів, штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, труси темно синього кольору, в?язані шкарпетки блакитного кольору із білою полосою, підлягають арешту, оскільки являється речовим доказом у кримінальному проваджені, і це має суттєве значення для встановлення притягнення до кримінальної відповідальності винної особи.

Слідчий та прокурор надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали.

ОСОБА_6 подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на вилучене у нього майно.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, слідчий довів, що вказані вище речі можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення такого майна.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, суд при ухваленні такого рішення звертає увагу на те, що власник майна на яке судом накладено арешт та який не був присутній при розгляді питання про арешт майна має право звернутись до суду із клопотання про скасування арешту майна у порядку ст.174 КПК України зазначивши свої заперечення та пояснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме:

1) шапка чорного кольору із бежевою полосою, шматок тканини із слідами речовини бурого кольору, чорна куртка, тільник білого та чорного кольорів, штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, труси темно синього кольору, в?язані шкарпетки блакитного кольору із білою полосою власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

2) ніж з рукояткою синього кольору, шкарпетку чорного кольору, камуфльований бушлат, куртку, кофту, штани із паском, калоші, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «T-A-1034» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 власником яких являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, прокурору, власнику арештованого майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1