ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

04 лютого 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003594 від 27.08.2017 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак, РФ, Республіка Киргизстан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, середня освіта, не одружений;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, 26.08.2017 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, знаходячись в парку ім. Горького, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадженням, обхопила невідому дівчину, закривши їй рот, а ОСОБА_3 із застосуванням ножа чорного кольору, погрожуючи насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітнього ОСОБА_6 , відкрито заволоділи гаманцем із шкіри коричневого кольору, вартістю 500 гривень, з грошовими коштами у сумі 400 гривень та студентським квитком на ім`я ОСОБА_6 , які потерпілий передав ОСОБА_3 , після чого останній дістав з правої кишені штанів ОСОБА_6 мобільний телефон «Meizu M5», чорного кольору, імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень, з сім картками № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5900 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що частково визнає провину у скоєнні правопорушення. Телефон та гаманець він забирав, але ножем не погрожував. Під час скоєння правопорушення він був сам. Потерпілий був з дівчиною. Телефон він зберігав вдома, гроші витратив;

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що його на місце події не було. Під час проведення слідчого експерименту він робив, так як йому казали співробітники поліції. Йому не пропонували надати захисника. Під час слідчого експерименту сказали, що він буде свідком. Він був вдома, ОСОБА_3 пішов сам в парк, він з ним не ходив. Після того, він бачив, як ОСОБА_3 був з новим телефоном;

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 26.08.2017 року на розі вулиць Варненська та Генерала Петрова на нього був здійснений розбійний напад. До нього підбіг ОСОБА_3 , підніс ніж до горла та потягнув його назад. В цей момент він підклав руку, яку йому порізали. Його знайому потягнув ОСОБА_7 та він теж побачив у нього в руках щось схоже на ніж. Після того, як йому порізали руку та забрали речі, він зрозумів, що це реальна загроза його життю. Його знайома мешкала на АДРЕСА_2 , він провів її додому, але був у шоковому стані та не запам`ятав де саме вона мешкає. Ніж він впізнав по телефону, який йому потім повернули, там було фото ОСОБА_3 з цим ножем. Після скоєного, нападники пішли у бік вул. Варненська. Вони виказували погрози йому та дівчині. Від порізу в нього шрам не залишився;

- до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_6 щодо відкритого викрадення його майна 26.08.2017 року із погрозою застосування насильства (витяг з ЄРДР за №0003594, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.08.2017 року);

- 27.08.2017 року оглянуто місце події, а саме ділянка місцевості, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 5 (протокол огляду місця події від 27.08.2017 року з фототаблицею);

- ОСОБА_3 11.10.2017 року відмовився від захисника (заява ОСОБА_3 від 11.10.2017 року);

- ОСОБА_3 , під час огляду місця події, добровільно видав мобільний телефон «Meizu M5», чорного кольору, імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , з сім картками Київстар № НОМЕР_5 та Водафон № НОМЕР_6 , які визнані речовими доказами та на які накладено арешт (заява ОСОБА_3 , протокол огляду місця події від 10.10.2017 року, постанова про визнання та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 11.10.2017 року, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси про арешт майна від 16.10.2017 року);

- ОСОБА_6 отримав від співробітників поліції мобільний телефон «Meizu M5», чорного кольору, імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 (зберігальна розписка від 16.11.2017 року);

- потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 (особу під номером 3), як особу, яка скоїла на нього напад, погрожуючи ножем (протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.10.2017 року);

- потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження (особу під номером 2), як особу, яка скоїла на нього напад, погрожуючи ножем (протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.10.2017 року);

- у судовому засіданні відтворено відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 (відеозапис, протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 11.10.2017 року);

- обвинувачений ОСОБА_3 , на час скоєння кримінального правопорушення, раніше не судимий (вимога, копія вироку Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка від 23.10.2017 року).

Інших доказів сторони не надавали.

Суд вважає, що провина ОСОБА_3 у скоєнні злочину підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи його гаманцем, вартістю 500 гривень, з грошовими коштами у сумі 400 гривень та мобільним телефоном «Meizu M5», вартістю 5000 гривень, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 10.10.2017 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 та особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, які заволоділи його майном, протоколом огляду місця події від 10.10.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_3 видав мобільний телефон «Meizu M5», який належить потерпілому ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2017 року із відтвореним відеозаписом, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_3 зазначив обставини скоєння ним кримінального правопорушення із застосуванням ножа.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 скоював кримінальне правопорушення сам та про те, що ОСОБА_3 скоював кримінальне правопорушення без застосування ножа, так як це спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме: відповідно до показів потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3 був на місці скоєння кримінального правопорушення разом з ОСОБА_7 , яких він впізнав відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання.

При цьому, суд критично ставиться до показів ОСОБА_3 про те, що він не застосував ножа, так як це спростовується показами потерпілого та відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, де обвинувачений ОСОБА_3 показував, як саме він скоїв кримінальне правопорушення. Так, під час слідчого експерименту ОСОБА_3 самостійно показував, що він дістав ніж та приставив його до потерпілого, показавши на слідчому експерименті, куди саме він приставив ніж.

Під час перегляду відеозапису щодо слідчого експерименту, у суду не виникло будь-яких сумнівів щодо достовірності зазначених обвинуваченим обставин скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, відтворений у судовому засіданні слідчий експеримент відповідає показам потерпілого. Так, обставини зазначені обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту та покази потерпілого ОСОБА_6 щодо скоєння у відношенні нього кримінального правопорушення із застосування ножа, є взаємоузгодженими, не суперечать один одному та не викликають у суду сумніви щодо іншого розвитку подій, аніж ті, що зазначені в обвинувальному акті.

Щодо посилання сторони захисту (інший захисник, який був за кримінальним провадженням) на те, що слідчий експеримент за участі ОСОБА_3 та огляд від 10.01.2017 року проводився за відсутності захисника, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті може бути залучений захисник, тобто його участь у слідчому експерименті не є обов`язковою.

Вимоги ч.1 та ч.2 ст. 237 КПК України передбачають обов`язкову участь захисника при огляді житла чи іншого володіння особи, який здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. З викладеного вбачається, що вимоги щодо проведення огляду місця події за правилами обшуку, встановлені лише для огляду житла чи іншого володіння особи.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від захисника, а відповідно до ст. 52 КПК України, участь захисник за вказаним кримінальним провадженням не є обов`язковою.

Таким чином, суд вважає, що протокол слідчого експерименту з відеозаписом та огляд місця події є допустимими доказами.

При цьому окремо слід зазначити, що ОСОБА_3 добровільно видав мобільний телефон з сім-картками.

Крім того, вказані докази підтверджують обставини, які не заперечує сторона захисту, а саме той факт, що ОСОБА_3 заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном «Meizu M5», чорного кольору, імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 .

Також, сторона захисту (інший захисник, який був за кримінальним провадженням) просила визнати недопустимим доказом огляд від 10.01.2017 року та заяву про добровільну видачу предмету в зв`язку з тим, що вказаний доказ в порядку ст. 290 КПК України не відкривався, посилаючись на той факт, що про добровільну видачу телефону під час огляду не зазначено в реєстрі до обвинувального акту.

Суд зазначає, що відсутність відомостей про процесуальну або слідчу дії в реєстрі матеріалів досудового розслідування не може відчити про не відкриття вказаних доказів стороні захисту або відсутність заяви у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вказаний огляд місця події та заява про добровільну видачу предметів є допустимими доказами.

Як вже було зазначено вище, під час розгляду кримінального провадження, суд повинен керуватися стандартом доведеності вини «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Суд встановив обставини та розвиток подій, які відбувалися ґрунтуючись на доказах, які були досліджені.

Зазначені обставини є доведеними та суд вважає, що провина ОСОБА_3 доведена поза розумним сумнівом.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Щодо зазначення обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, то необхідно зазначити, що обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 32 роки та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі із конфіскацією майна.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, у зв`язку з тим, що обвинувачений вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід не обирати.

Також, суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2017 року скасувати частково, в частині накладення арешту на сім-картки та відповідно до ст. 100 КПК України сім-картки повернути ОСОБА_3 . Щодо накладеного арешту на мобільний телефон «Meizu M5», чорного кольору, імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , то суд вважає у вказаній частині арешт не скасовувати, так як матеріали кримінального провадження щодо іншої особи, обвинуваченої у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, виділені в окреме провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_3 по сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року за ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 115 КК України у вигляді шести років позбавлення волі та остаточно визначити покаранняу вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з 03.05.2019 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази сім картки Київстар № НОМЕР_5 та Водафон № НОМЕР_6 повернути ОСОБА_3 .

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Після набрання вироком законної сили кошти, внесені за ОСОБА_3 повернути заставодавцю.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2017 року скасувати частково, в частині накладення арешту на сім картки Київстар № НОМЕР_5 та Водафон № НОМЕР_6 .

Рішення про залік досудового тримання під вартою:

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 11.10.2017 року по 23.04.2019 року.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1