ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000128 від 03 листопада 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шуляки Черкаської області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, не депутата, із середньою освітою, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, яка не працює, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в вересні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, відшукала невстановлену особу, яка допоможе виготовити та видати посвідчення водія без проходження теоретичного та практичного іспитів для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 №340 та наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія» від 07.12.2009 №515, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2010 за №72/17367.

Надалі невстановленій досудовим розслідуванням особі обвинувачена надала свої паспортні дані, зразок підпису та цифрову фотографію анфасу її обличчя, які невстановленою особою використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 .

Через деякий час, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 отримала зазначене підроблене посвідчення водія, яке в подальшому використовувала до 09:20 год 03.11.2024 з метою керування транспортними засобами, в тому числі легковим автомобілем марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 .

А також 03.11.2024 близько 09:20 год ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_3 , та рухаючись на авто дорозі М- 30, 191 км в смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, була зупинена працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на стаціонарному пості, де у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від виданого на його ім`я.

Реалізуючи свій умисел, 03.11.2024 близько 09:25 год ОСОБА_3 , перебуваючи у автомобілі марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 , на стаціонарному пості на авто дорозі М-30, 191 км в смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, під час перевірки працівниками УПП в Тернопільській області документів, що посвідчують право на керування транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що наявне у неї посвідчення водія є підробленим, діючи з прямим умислом, надала його для перевірки поліцейському УПП в Тернопільській області ОСОБА_5 , таким чином використала завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.09.2024, видане на ім`я ОСОБА_3 .

Допитана судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених в обвинувальному акті визнала. Пояснила суду, що дійсно в вересні 2024 року відшукала незнайому їй особу, яка допомогла виготовити посвідчення водія без проходження відповідного навчання, для чого надала їй паспортні дані, фото та зразок підпису. Через деякий час ця особа надала обвинуваченій посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.09.2024, видане на ім`я ОСОБА_3 . Цим посвідченням вона користувалася для керування автомобілем. Крім того, 03.11.2024 року зранку, коли вона їхала з м. Києва в напрямку м. Тернополя, поблизу сел. Підволочиськ на посту її зупинили поліцейські та при перевірці документів виявили, що посвідчення водія підроблене. У вчиненому розкаялас та явже розпочала навчання з отримання посвідчення водія у встановленому порядку. Зазначила, що має складні життєві обставини, тому просила суворо її не карати.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та не оспорювала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин і добровільність її позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинувачену, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченої (наявність малолітніх дітей, зниклого безвісти чоловіка-військовослужбовця ЗСУ), конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, та вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових правопорушень обрати покарання у вигляді штрафу.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів у справі слід випрішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів за проведення експертизи склали 2387,70 гривень, а тому, за вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченої.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 100, 124, 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.09.2024 року видане на ім`я ОСОБА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2387,70 грн судових витрат, пов`язаних із залученням експерта за проведення експертизи №СЕ-19/120-24/12599-ДД.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1