Справа № 932/306/25
Провадження № 1-кс/932/136/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року слідча суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Улянівка Білопільського району Сумської області, раніше не судимого, військовослужбовця, гранатометника 3-го відділення 3-го взводу спеціального призначення 2-ої роти спеціального призначення (на бронетранспортерах) 2-го батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и л а:

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором, подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді гранатометника 3-го відділення 3-го взводу спеціального призначення 2-ої роти спеціального призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовився від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької області та діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення місця служби, без поважних причин, 05.01.2024 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ, який дислокувався неподалік АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби до моменту, поки не прибув до органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, а саме 03.10.2024.

13.01.2025 стосовно ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, 3-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 26.04.2024 зареєстроване кримінальне провадження № 0001593 за ч.5 ст. 407 КК України, у межах якого подане клопотання.

13.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих у судовому засіданні пояснень, вбачається, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, не одружений, дітей не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але у порядку, встановленому ст.89 КК Україні, судимості погашені.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що з 26.12.2023 до 04.01.2024 він перебував у відпустці, але після відпустки вирішив не повертатися у військову частину. Причиною став стан його матері, але дуже постаріла через смерть його вітчима та проходження ним військової служби. 23.07.2024 його відвезли до його частини, де він перебував до жовтня 2024 року, потім перевезли до іншої частини. Там він перебував до 28.12.2024. Потім їх відпустили додому. Проти клопотання він заперечує, оскільки під час перебування на гауптвахті він не буде отримувати грошове забезпечення військовослужбовця.

Прокурор на задоволенні клопотання наполягав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника і підозрюваного, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується протоколами допиту свідків, актом службового розслідування, іншими матеріалами, зібраними на досудовому розслідуванні тощо.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю. Місцем дислокації підрозділу підозрюваного є зона, максимально наближена до бойових дій.

Слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

При цьому суддя вважає недоведеною можливість впливати на інших учасників кримінального провадження.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Взяти ОСОБА_4 під варту у залі судових засідань.

Строк тримання під вартою обраховувати до 13 березня 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 13.03.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08:30 годині 15.01.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1