Провадження № 1-кс/127/5080/25
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 16.04.2025 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 05.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Так, ОСОБА_4 добре обізнаний з формами та методами правоохоронної роботи, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків, потерпілого, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином встановлено ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні .

З метою забезпечення об`єктивного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, являється доцільним обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, поклавши на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного ряд обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000205, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 05.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи призначеним відповідно до витягу з наказу начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області № 90 о/с від 16.08.2021 на посаду поліцейського-водія групи реагування Гайсинського районного відділу ( м. Бершадь ) Управління поліції охорони у Вінницькій області (далі- Гайсинського районного відділу ( м. Бершадь) УПО у Вінницькій області), маючи спеціальне звання «старший сержант поліції», який згідно вимог ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), під час виконання повноважень є представником держави, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами та відповідно до положень ст. 18 Закону зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини, будучи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а також пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, службовою особою правоохоронного органу, займаючи посаду, пов`язану із здійсненням функцій представника влади, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч інтересам служби, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому владних повноважень, які супроводжувались насильством, за відсутності ознак катування, шляхом нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Положеннями ст. 18 Закону визначено основні обов`язки поліцейського. Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначеного вимоги до поліцейського заходу.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено види поліцейських заходів примусу.

Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Статтею 44 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок застосування фізичної сили.

Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 згаданого Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Згідно посадової інструкції поліцейський-водій групи реагування Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області, відповідно до своїх обов`язків відпрацьовує інформацію, що надходить до чергової частини Управління та ПЦС про стан охорони приміщень та об`єктів в зоні відповідальності.

Так, згідно списку працівників, які залучені до служби 04.10.2024 у складі наряду групи реагування Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області «ЛОСК-2» заступили поліцейський-водій групи реагування ОСОБА_4 та поліцейський групи реагування ОСОБА_9 .

Так, 04.10.2024 о 20:18 на ГПЦС Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області надійшов сигнал «Тривога» з охоронюваного об`єкту магазину «Наташа», що по вул. Покровська, 196 у м. Бершадь, Вінницької області.

У подальшому, у цей же день, співробітники Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прибули за місцем знаходження охоронюваного об`єкту близько 20:23 у якому перебував ОСОБА_8 , який висловлювався нецензурною лайкою та порушував правила громадського порядку.

Після чого, співробітниками Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області прийнято рішення про затримання ОСОБА_8 та під час якого о 20:23 старшим сержантом поліції ОСОБА_4 застосовано засіб, споряджений сльозогінної та дратівної дії та після чого ОСОБА_8 повалено на землю з метою припинення протиправних дій останнього.

Після чого внаслідок застосування фізичного впливу протиправні дії ОСОБА_8 припинено, його знерухомлено та останній був позбавлений можливості вільно пересуватись чи чинити будь-який опір та він утримувався в цей час співробітниками Гайсинського районного відділу (м. Бершадь) УПО у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Однак, 04.10.2024 о 20.26 старший сержант поліції ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, переслідуючи прямий умисел, направлений на перевищення влади та службових повноважень, а саме на умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, з метою застосування застосування спеціальних засобів до ОСОБА_8 , явно виходячи за межі наданих йому повноважень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_8 про застосування до нього спеціальних засобів, не висунувши для виконання будь-які вимоги поліцейського, без будь-яких законних підстав, не врахувавши обставин конкретної ситуації, застосував до нього засіб, споряджений сльозогінної та дратівної дії.

Після чого, о 20:27 04.10.2024 ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що стосовно ОСОБА_8 застосовано засіб, споряджений сльозогінної та дратівної дії та який перебував на землі, не чинив опору, наніс йому один удар правою ногою та один удар лівою ногою в область обличчя, один удар правою ногою в область правої нижньої частини живота, один удар правою рукою в область правої частини спини.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді подряпини спини, садна на обличчі, почервоніння обох вух, синці під правим оком, садна на правій руці, що у відповідності до висновку експерта №106 від 17.02.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень в момент заподіяння.

16 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, тобто перевищенні службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувалися насильством, за відсутності ознак катування.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000205 від 05.10.2024; пояснень; протоколу допиту потерпілого; висновку експерта №106; протоколів допитів свідків; протоколу огляду; повідомлення про підозру від 16.04.2025, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Відповідно до частини першої та частини другої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи без запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобіганню ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 179 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що дане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного таких обов`язків як: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, може запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 16 червня 2025 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя