Провадження № 1-кс/947/2083/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученого в ході проведення обшуку 31.01.2025 за місцем мешкання голови Доброславської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини та доводи викладені у клопотанні, вважає, що виявлені та вилучені в ході обшуку золоті злитки могли бути отримані злочинним шляхом. Вважає, що золоті злитки було вилучено законно, оскільки слідчий має права на вилучення речей які

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання частково заперечував, повідомив, що вилучені в ході обшуку золоті злитки не мають відношення до кримінального провадження, власниці майна не повідомлено про підозру. Щодо чорнових записів та блокноту не заперечував проти накладення арешту. На його думку клопотання не обґрунтоване, крім того вважає, що клопотання було подано наручно, так як відсутній конверт та оригінал квитанції, які свідчать про направлення клопотання кур`єрською поштою. Тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 20.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 від 28 січня 2025 року (справа №947/28247/24, провадження №1-кс/947/1802/25), 31 січня 2025 року в період з 06 години 18 хвилини по 08 годину 11 хвилин проведено обшук за місцем мешкання голови Доброславської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено:

мобільний телефон Samsung Galaxy S21 із сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 ;

чорнові записи з вільними зразками почерку ОСОБА_6 на 5 аркушах;

блокнот біло-зеленого кольору із зразками почерку ОСОБА_6 ;

золотий злиток вагою 1 гр. із серійним номером №030886;

золотий злиток вагою 2,5 гр. із серійним номером №712943;

золотий злиток вагою 1 гр. із серійним номером №024011.

01.02.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим не було зазначено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на виявлене майно, зокрема золоті злитки , не зазначено конкретно мету та підстави арешту.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане майно, як : його збереження речових доказів. При цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Слідчий у клопотанні фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин кримінального провадження, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення можливості встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні, однак при цьому не мотивує необхідності накладення арешту на майно.

Окрім того, в порушення зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, органом досудового розслідування не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені золоті злитки не було доведено їх відношення до розслідуваного к/п № 0000128 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України та яким чином вони відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів. Більш того, слідчий суддя зазначає, що дозвіл на вилучення золотих злитків в ухвалі про обшук не надавався.

Слідчий суддя приходить до висновку, що звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором не долучено документів, які можливо перебувають в розпорядженні органу досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що необґрунтоване накладення арешту майна може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників та володільців майна.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання сторони обвинувачення не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності обґрунтування підстав для арешту вилучених грошових коштів та підтвердження належності їх підозрюваному.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1