Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/548/25
Провадження № 1-кп/935/49/25
ВИРОК

Іменем України

08 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 09.09.2024, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старосільці Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, утриманців не має, не працює, встановлено 3 групу інвалідності, не судимий відповідно до ст.89 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022

№2119-IX, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІX, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-ІХ, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 №3891-ІХ, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 №4220-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 08.02.2025 строком на 90 діб.

Проте, всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 02.09.2024, близько 14 години, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , згадав, що по АДРЕСА_3 , розташований житловий будинок, в якому є майно, належний ОСОБА_7 , в якому останній не проживає, після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у вищевказане житло, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану,

з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, того ж дня, близько

14 години 30 хвилин, ОСОБА_4 прийшов до житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , після чого, за допомогою викрутки, застосовуючи фізичну силу рук, зламав навісний замок на вхідних дверях до будинку та проник до середини вказаного житлового будинку, звідки таємно, умисно, в умовах воєнного стану, викрав бензинову пилу торговельної марки «King» моделі «YD KW02-45», вартістю 3066 грн 00 коп., належну ОСОБА_7 , та бідон, об`ємом 40 л, капу, які матеріальної цінності для ОСОБА_7 не становлять.

У подальшому, ОСОБА_4 , разом із викраденим чужим майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3066, 00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто крадіжку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

До суду потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просив затвердити угоду про визнання винуватості, будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

25 лютого 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до змісту якої обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України та сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 25 лютого 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим зобов`язань, взятих на себе за угодою;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: неодружений, утриманців не має, не працює, встановлено третю групу інвалідності, не судимий відповідно до ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між ним та прокурором.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між ОСОБА_4 та прокурором, оскільки вона відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства України, укладення якої було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою провину, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. 373-376,100,124, 174, 395, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1514,56 гривень.

Речові докази: бензинову пилу торговельної марки «King» моделі «YD KW02-45», яка знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_7 -залишити у розпорядженні останнього; навісний замок торговельної марки «Besafe Top Security» з ключем, металевий предмет (фомку), замок темно-синього кольору з ключем, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області-повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1