Єдиний унікальний № 371/1677/24
Номер провадження № 1-кп/371/265/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000134 від 21.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.10.2024 приблизно о 13 год. 49 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 10 по провулку Набережний в с. Іванівка Обухівського району Київської області, будучи учасником дорожнього руху в якості водія трактору марки «Т - 40» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу інспектора ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_2 від 21.03.2013 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_2 від 21.03.2013 і у такий спосіб використав його.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 21.03.2013, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Зображення та друковані тексти лицевого та зворотного боків бланка посвідчення тракториста-машиніста, серія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 21.03.2013 нанесено із застосуванням знакодрукуючого пристрою із струменевим та електрографічним способом друку, які не відносяться до поліграфічного друку.

Згідно інформаційної довідки ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, станом на 30.10.2024 посвідчення тракториста машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не видавалося.

Посвідчення тракториста-машиніста, серія НОМЕР_2 категорій «А1», «А2» видано 04.06.2014 державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Гладковичі Житомирської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро кається у вчиненому. Просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження суд «поза розумним сумнівом» переконався, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена та дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення яке є кримінальним проступком (ст.12 КК України), одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, суд враховує зокрема спосіб його життя, його вік, стан здоров`я, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, критичного ставиться до скоєного, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, призначає обвинуваченому покарання у межах ч.4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що саме така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання ОСОБА_4 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні, не застосовувались.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25.10.2024 року на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого 21 березня 2013 року ІДНТ Київської ОДА на ім`я ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2013 року, разом з первинною упаковкою, який після проведення експертизи поміщено до полімерного спеціального пакету № 0008625 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 591, 80 гривень за проведення експертизи документів № СЕ-19/111-24/61707-ДД від 24.10.2024 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому.

Суддя ОСОБА_1