Справа № 715/2858/24
Провадження № 1-кп/715/50/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2025 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду матеріали кримінального провадження №0000062 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Вільча Вовчанського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000062 від 30.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України за обставин, вказаних у обвинувальному акті.

Вказує, що 09.03.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в сумі 1 000000 грн, строком до 05.05.2024, строк дії запобіжного заходу неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.07.2024, строком до 09.09.2024.

В подальшому 06.09.2024 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 год. 30 хв. 05 листопада 2024 року.

Також 04.11.2024 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 год. 30 хв. 03 січня 2025 року.

Окрім того, 18.12.2024 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 год. 00 хв. 16 лютого 2025 року.

07.02.2025 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 год. 15 хв. 08 квітня 2025 року.

Просить суд продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Прокурор Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили суд обрати інший запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, документів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Згідно з п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного/обвинуваченого переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, а саме:

- передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, переховуватись від суду.

Підтвердженням даного ризику є те, що, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. У разі доведення вини та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, це може спонукати його до тривалого переховування від суду з метою уникнення можливого покарання. Так, небезпека переховування не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання, однак тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування обвинуваченого.

- передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків та інших осіб в кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений знає особисто свідків у кримінальному провадженні, обвинувачується у їх незаконному переправленні через державний кордон України, та може вчинити дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякувань, може спонукати свідків відмовитися від надання показань, зміни раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слід також прийняти до уваги те, що під час досудового розслідування зібрано вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявний ризик повторення ним протиправної поведінки, та крім цього обвинувачений не має на утриманні малолітніх дітей, не має сталих соціальних зв`язків, не працевлаштований.

Відповідно до ст. 183 ч.2 п.5 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вище викладене, наявні всі законні підстави, у відповідності до вимог ст. 199 КПК України, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім та не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу немає.

На підставі вище викладеного, а також характеру вчинення кримінального правопорушення, його суспільної небезпечності, тяжкості покарання, передбаченого за вчинення вказаного злочину, суд вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вище переліченим ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а також не дасть можливість виконання завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави для зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави. В даному конкретному випадку, розумним, співмірним, справедливим та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у вчиненні резонансного злочину, є застава в сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

Крім цього, продовжуючи дію альтернативного запобіжного заходу у виді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, суд вважає необхідним відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 176-178, 183, 184, 194, 199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Вільча Вовчанського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 .

Терміном закінчення дії ухвали судді про продовження застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 12 год. 30 хв. 31 травня 2025 року.

Розмір застави, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області становить 1000000 (один мільйон) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 травня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора ОСОБА_3 та суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: