Провадження № 1-кп/638/1253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

В провадженны Дзержинського районного суду м. Харкова перебуваэ судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику спробам обвинуваченого переховуватись від суду.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений підтримав думку захисника

Потерпілий, його представник та представник цивільного відповідача підтримали клопотання прокурора.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом статті 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2024 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 13.02.2025 року із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 22 год. по 05 год.. В подальшому ухвалою суду від 10.02.2025 року запобіжний захід залишено без змін, продовжено строк його дії до 10.04.2025 року із забороною залишати без дозволу суду житло за місцем проживання за вказаною вище адресою в період часу з 23 години до 05 години наступної доби.

Вирішуючи питання продовження строку дії запобіжного заходу, судом враховується, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшився та продовжує існувати, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, необхідність у застосуванні запобіжного заходу не відпала, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеному ризику.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Також суд враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, обвинувачений може незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість клопотання, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати без дозволу суду житло за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 23 години до 05 години наступної доби, продовживши строк дії запобіжного заходу до 03 червня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 194, 314, 315 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Залишити без змін запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту із забороною залишати без дозволу суду житло за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 23 години до 05 години наступної доби, продовживши строк дії запобіжного заходу до 03 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 07.04.2025 року о 12:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1