Справа № 754/6033/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/794/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки; за ч.4 ст.301-1 КК України до 15 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_8 за ч.4 ст.153 КК України до 10 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 156 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки; за ч. 4 ст. 301-1 КК України до 15 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, на 3 роки.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений без зміни обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На вказаний вирок обвинуваченими та їх захисниками подано апеляційні скарги.

Під час апеляційного розгляду обвинуваченою ОСОБА_8 подано клопотання про змінузапобіжного заходу.

У клопотанні ОСОБА_8 просить змінити обраний щодо неї запобіжний захід із тримання під вартою запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання посилається на незаконність рішення Деснянського районного суду щодо продовження строку тримання її під вартою та вважає, що строк перебування її під вартою не може перевищувати 60 днів, тому таке рішення підлягає скасуванню.

Зазначає, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує та жодних дій, які б передбачали існування таких ризиків вона вчиняти наміру не має, крім того вказує, що всі показання вже відібрані, а слідчі дії проведені, а посилання на обвинувальний вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2023 року вважає недопустимим.

Також вказує, що третім СВ ТУ ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000034 щодо вчинення службовими особами правоохоронних органів та органів прокуратури незаконних дій, внаслідок яких були здобуті та штучно створені докази обвинувачення ОСОБА_8 у справі №754/6033/22. Також у кримінальному провадженні №02163 проводиться досудове розслідування щодо надання експертами ДУ «ІПСПЕМНМОЗ України» завідомо неправдивих висновків, які були використані як доказ обвинувачення ОСОБА_8 у справі №754/6033/22.

Також зазначає, що внаслідок атаки ворожих БПЛА на будівлю, яка знаходиться недалеко від ДУ «Київський СІЗО» вона відчуває небезпеку за своє життя і не має можливості себе захистити, що стало причиною погіршення її здоров`я, а звернення до лікаря не дало результатів, оскільки лікар їй повідомив про відсутність можливості проведення відповідного обстеження та лікування в умовах СІЗО.

Заслухавши обвинувачених та захисників, які підтримали клопотання, прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченої слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передували обранню такого виняткового запобіжного заходу, та перевірити можливість зміни запобіжного заходу.

Апеляційним судом враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на наркологічному та психологічному обліках не перебуває.

Також слід врахувати, що суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок, призначив остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі кожному із обвинувачених, яке, у разі залишення апеляційних скарг без задоволення, слід відбувати реально.

Враховуючи, що вироком суду першої інстанції, який є предметом апеляційного перегляду, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі, та залишено даний запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання призначеного покарання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, оскільки наявний ризик переховування обвинуваченої від суду є реальним та не зменшився.

Згідно з ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком суду першої інстанції запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Клопотання обвинуваченої не містять жодних виключних випадків, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Посилання обвинуваченої на відсутність у неї намірів вчинення дій, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необгрунтованими в достатній мірі, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачена, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. А тому, з огляду на особу обвинуваченої та характер вчинених кримінальних правопорушень, свідчать про її суспільну небезпечність та не дають суду підстав відхилити наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Перебування обвинуваченої під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, направлених проти моральності та статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб, приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, характер вчиненого правопорушення, особи обвинуваченої, колегія суддів вважає, що ризик переховування від суду з огляду на тяжкість інкримінованих правопорушень є реальним, тому відсутні підстави для зміни обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що продовжують існувати обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою на час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Доводи обвинуваченої про незаконність посилань на вирок Деснянського районного суду м. Києва, як на підставу для продовження їй строку запобіжного заходу, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки хоча даний вирок і не набрав законної сили, однак твердження про його незаконність є передчасними.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_8 на погіршення її стану здоров`я та неможливість отримати відповідної медичної допомоги не підтверджена жодними доказами, а тому суд не може прийняти вказані доводи до уваги.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, та наявність підстав, які були враховані при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , і які не змінилися та, на думку колегії судів, лише такий захід забезпечення зможе гарантувати її належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав на даній стадії судового провадження для зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 401,419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя