Справа №127/4345/25
Провадження №1-кс/127/1947/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в рамках кримінального провадження № 0000138 від 19.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000138 від 19.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України.

Зі змісту клопотання встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 47 Національної гвардії України від 16.02.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

У відповідності до ст. ст. 3, 21, 27, 52 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом.

Відповідно до ст.ст. 16, 19, 34 Конвенції про права дитини, жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держави-учасниці зобов`язані захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень. 3 цією метою Держави-учасниці, зокрема, вживають на національному, двосторонньому та багатосторонньому рівнях всіх необхідних заходів щодо запобігання: схилянню або примушуванню дитини до будь-якої незаконної сексуальної діяльності.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або інших законних представників дитини.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді номеру обслуги гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_5 16.06.2023 року у вечірню пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебував у домоволодінні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 та його давнього знайомого ОСОБА_8 зав`язався діалог, в ході якого говорили про вік доньки ОСОБА_8 - ОСОБА_9 . В ході розмови у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт, через який ОСОБА_8 покинув домоволодіння ОСОБА_7 , залишивши там малолітню дитину ОСОБА_10 .

Після того, як ОСОБА_10 та інші мешканці будинку лягли спати, ОСОБА_5 продовжив вживати алкогольні напої.

В цей час, достовірно знаючи те, що мешканці будинку лягли спати, а малолітня ОСОБА_10 залишилась без нагляду батька, та те, що військовослужбовець має фізичну перевагу над малолітньою дівчиною, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення стосовно неї дій сексуального характеру.

З цією метою, орієнтовно о 04 год. 00 хв. 17.06.2023 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , ліг на ліжко, на якому спала малолітня ОСОБА_10 та, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, достовірно знаючи, що остання є малолітньою, використовуючи свою фізичну перевагу, порушуючи статеву недоторканність потерпілої, умисно задовольнив власні статеві пристрасті у вигляді вагінального проникнення у тіло малолітньої ОСОБА_9 ,з використанням геніталій.

Він же, 18.06.2023 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) разом з малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до домоволодіння ОСОБА_11 .

Знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої.

Після того, як ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння заснув, у ОСОБА_5 виник повторний злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_10 .

Усвідомлюючи те, що він має фізичну перевагу над малолітньою та те, що ОСОБА_10 знаходиться без нагляду, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи, що остання є малолітньою, реалізуючи повторний злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, 18.06.2023 орієнтовно о 22 год. 00 хв. (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи статеву недоторканність потерпілої, повторно задовольнив власні статеві пристрасті у вигляді вагінального проникнення у тіло малолітньої ОСОБА_10 з використанням геніталій.

07.02.2025 ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. 615 КПК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України обґрунтовується наступними доказами: протоколами допитів свідків; висновками експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину покарання якого передбачає виключно позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в зоні бойових дій та немає тісних соціальних родинних зв`язків є підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування. Також підозрюваний може намагатись знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тому у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які були допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_7 є друзями ОСОБА_5 .

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПКУ не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнить.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, зазначив, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на суспільний резонанс дій підозрюваного, а також те, що йому лише 07.02.2025 оголошено про підозру та затримано, підозрюваний усвідомлює ризик бути притягнутим до кримінальної відповідальності а тому може переховуватись від органів слідства та суду.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Просила суд звернути увагу на протокол допиту потерпілої, з якого вбачається те, що дії, які вчинялись її підзахисним не мали насильницького характеру. Захисник зазначала про необґрунтованість підозри та те, що будь - які ризики на даний час відсутні, оскільки провадження розслідується з 2023 року та її підзахисний нікуди не зникав та не переховувався.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, що він не одружений, дітей немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та соціально стримуючих факторів.

Крім того, ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може намагатись знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні а також на потерпілу, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В силу ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як наведено в підозрі дії сексуального характеру підозрюваним відносно малолітньої потерпілої вчинялись з використанням фізичної переваги, що вказує на ознаки насильницького задоволення підозрюваним своїх статевих потреб, вказані обставини мають бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування та їм має бути надана належна правова оцінка.

Більше того, з показів потерпілої вбачається, що остання, висловлювала свою незгоду з діями та загалом обставинами, які відбулися між нею та підозрюваним, та дала ляпаса підозрюваному, повідомивши, що статевий акт відбувся проти її волі. Усвідомлюючи фізичну перевагу підозрюваного над собою, потерпіла в протоколі допиту зазначила, що вона не бачила сенсу чинити будь - який опір підозрюваному.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозру оголошено лише 07.02.2025, на переконання суду він, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину стосовно малолітньої особи може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та такий ризик є реальним а не уявним.

Також суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення на те, що наявний ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема і батьків потерпілої, тому є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які були допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_7 є друзями ОСОБА_5 .

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178,183,184,186, 193, 194, 196,197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 10 год. 50 хв. 07.02.2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.04.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: