Справа № 152/1550/24
У Х В А Л А

щодо відводу прокурорів в кримінальному провадженні

25 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі №1 Шаргородського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000211 від 13 серпня 2024 року відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться вищезазначене провадження.

24 березня 2025 року від захисника до суду надійшло клопотання про відвід прокурора, у якому він зазначає, що постанова про зміну групи прокурорів від 14 лютого 2025 року за підписом керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 є неправомірною та такою, що не містить викладу обставин, що свідчать про наявність підстав, визначених частинами 4 і 5 статті 36, частиною 3 статті 313 та частиною 2 статті 341 КПК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали дане клопотання, просили його задовольнити з обставин викладених у ньому. Захисник зазначив, що обставини викладені у клопотанні унеможливлюють участь прокурорів Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури у даному кримінальному провадженні.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання про відвід, оскільки вважала, що постанова про зміну групи прокурорів від 14 лютого 2025 року винесена на правових підставах та підписана уповноваженою на те особою. Прокурором було проголошено та додано до матеріалів справи лист виконуючого обов`язки Генерального прокурора ОСОБА_8 від 21 січня 2025 року, відповідно до якого з метою розвантаження прокурорів спеціалізованих прокуратур у сфері оборони в участі під час розгляду загальнокримінальних справ було прийнято рішення про створення нових груп прокурорів із числа прокурорів обласних та/або окружних прокуратур.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (стаття 1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури, єдиним статусом прокурорів, єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів та ін. (частина 5 статті 7); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (частина 2 статті 15).

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, поняття «прокурор», яке вживається у КПК України, розглядається як посадова особа, яка займає відповідну посаду в органах прокуратури, які складають єдину систему, здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку статті 37 КПК України, а також прокурори вищого рівня, визначених у частині четвертій статті 36 КПК (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).

Відповідно до вимог частини першої статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до частини другої статті 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачене частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Згідно частини першої статті 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому.

Згідно статті 77 КПК України прокурор, не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частина третя статті 37 КПК визначає підстави та порядок заміни прокурора у кримінальному провадженні керівником відповідного органу прокуратури. Такими підставам є неможливість здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а) задоволення заяви про його відвід;

б) тяжку хворобу, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в) звільнення з органу прокуратури

г) іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні;

ґ) неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

У разі настання обставин, визначених у частині 3 статті 37 КПК України повноваження прокурора покладаються керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього ж органу прокуратури.

Як видно з постанови керівника Вінницької обласної прокуратури від 14 лютого 2025 року, як на підставу зміни групи прокурорів в цьому кримінальному провадженні, останній посилається на фактичну необхідність рівномірного розподілу навантаження у кримінальних провадженнях про загальнокримінальні злочини. І з цим важко не погодитися з огляду на те, що підготовче судове засідання в цьому кримінальному провадженні з 14 листопада 2024 року не відбулося, зокрема, по причині того, що прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону просив про його відкладення у зв`язку із зайнятістю в розгляді інших кримінальних проваджень. Оцінюючи заяву про відвід прокурорів в даному кримінальному провадженні суд вважає, що підстави, передбачені статтею 77 КПК України, для цього відсутні. В свою чергу керівник обласної прокуратури при винесенні постанови 14 лютого 2025 року керувався вказівкою вищестоящого прокурора - виконувача обов`язків Генерального прокурора.

З огляду на зазначене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про відвід прокурорів Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури.

Керуючись статтями 37, 77, 80, 81 КПК України ,суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури в цьому кримінальному провадженні відмовити повністю.

Ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_9