Справа № 199/8472/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001104 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.04.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (згідно обвинувального акта в редакції від 18.02.2025),

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні крадіжки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», протягом 2024 року мав доступ за згодою потерпілого ОСОБА_6 до приміщення гаражу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке потерпілий ОСОБА_6 за усною домовленістю орендував у ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 протягом липня 2024 року включно (точний час встановити не виявилось за можливим), перебуваючи у приміщені гаражу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у якого до останнього був вільний доступ, побачив, що в приміщенні гаражу перебуває майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , у зв`язку із чим у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме: майна, яке належить потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 не пізніше липня 2024 року (точний час встановити не виявилось за можливим), перебуваючи у приміщенні гаражу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, шляхом вільного доступу, взяв майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: «Самокат Tour 5» та почав утримувати його при собі.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_2 не пізніше липня 2024 року (точний час встановити не виявилось за можливим), з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд.

Ринкова вартість самоката «Raysen Tour 5», придбаного 09.07.2021, становила 825 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 825 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні:

- захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

- обвинувачений ОСОБА_2 підтримав клопотання захисника;

- прокурор ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 не заперечували проти закриття кримінального провадження на підставі клопотання захисника.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Верховна Рада України 18.07.2024 прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, який набув чинності 09.08.2024.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на викладене унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Згідно з формулюванням обвинувачення ОСОБА_2 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення не пізніше липня 2024 року та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 825 гривень, у зв`язку із чим дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_2 діянь, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 302,80 гривень (1514 х 0,2 = 302,8).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 гривень, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, а 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 3028 гривень.

За таких обставин з 09.08.2024, тобто з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, з урахуванням дії ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» щодо визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 2024 рік, розмір вартості викраденого майна, з якого в 2024 році настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить понад 3028 гривень (1514 х 2 = 3028).

Відповідно з 09.08.2024 положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України мають зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності цим Законом.

Приймаючи до уваги те, що вартість інкримінованого ОСОБА_2 таємно викраденого майна становить 825 гривень, що є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 3028 гривень, відповідні такі діяння ОСОБА_2 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1) частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як слідує з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_2 вищенаведені положення чинного законодавства та роз`яснено право надати згоду на закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, або заперечувати проти такого закриття, а також роз`яснено наслідки відповідних волевиявлень.

Обвинувачений ОСОБА_2 усвідомлено та однозначно заявив, що бажає закриття кримінального провадження з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просить суд постановити відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_2 діянь, за наявності згоди останнього кримінальне провадження підлягає закриттю.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 118-126 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_2 діянь та кримінальне провадження підлягає закриттю, суд вважає необхідним скасувати щодо нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 .

Закрити кримінальне провадження № 0001104 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти негайно в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1