ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3998/24

Провадження № 11-сс/820/19/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, у кримінальному провадженні №0000684, внесеному до ЄРДР 30.12.2024 року,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

В провадженні СВ ВП№1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000684, внесеного до ЄРДР 30.12.2024 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 09 год 26 грудня 2024 року по 30 грудня 2024 року у ОСОБА_7 , який заздалегідь домовившись із ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Deawoo», моделі «Lanos», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на перехресті доріг траси Н-03 та повороту до с. Воронківці Старокостянтинівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області.

Надалі, 30 грудня 2024 року близько 02 год 30 хв ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 під`їхали автомобілем марки «HYINDAI SONATA», державний номерний знак НОМЕР_2 , до перехрестя доріг траси Н-03 та повороту до с. Воронківці Старокостянтинівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, де за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 розбив заднє пасажирське вікно та, шляхом вставлення викрутки в замок запалювання та замкнення проводів запалювання, завели двигун автомобіля та почав рух в сторону с. Воронківці Старокостянтинівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області.

В цей час ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля марки «HYINDAI SONATA», державний номерний знак НОМЕР_2 , та послідував за ОСОБА_7 , і в подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 продали автомобіль марки «Deawoo», моделі «Lanos», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , у м. Ізяславі за 400 доларів США.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи автомобілем «Deawoo» моделі «Lanos», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований і перебуває у власності ОСОБА_9 , вартістю 78000 гривень.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 289 ч. 2 КК України.

30 грудня 2024 року о 15 год 01 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

31 грудня 2024 року в межах кримінального провадження №0000684 від 30 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.

Слідчий СВ ВП№1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ст. 289 ч.2 КК України ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року, клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2025 року включно, в межах досудового розслідування. У відповідності до ст. 183 ч. 3, ст. 182 ч.5 п. 3 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн, в разі внесення якої, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 п.1, 2, 3, 4, 8,9 КПК України.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя посилається на положення ст. 177 КПК України та зазначає про наявність ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на підозрюваного, потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчиняти кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Посилається на безпідставність зазначення судом ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у пред`явленій йому підозрі, підтвердивши викладені в ній обставини, скоєного ним правопорушення.

Окрім того, підозрюваний має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки, а саме сім`ю батьків, молодшу сестру та бабусю, працює таксистом на орендованому автомобілі, оплачує орендні платежі.

За таких обставин, враховуючи молодий вік підозрюваного а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, апелянт вважає, що до ОСОБА_7 цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, не порушуючи норми КПК України.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту, колегія суддів виходить з того, що обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів правильно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Колегія суддів виходить з того, що злочин, передбачений ст.289 ч.2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна. Отже, усвідомлюючи можливість призначення даного покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів також вважає наявними ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків, потерпілого, оскільки після набуття статусу підозрюваного останній має право на знайомлення з матеріалами кримінального провадження та буде мати доступ до анкетних даних свідків та їх місця мешкання, отже підозрюваний зможе шляхом погроз чи вмовлять здійснити спробу впливу на них.

Окрім того, виходячи з висунутої ОСОБА_7 підозри, злочин останній вчиняв за попередньою змовою із ОСОБА_8 , а тому існує ризик незаконного впливу на нього з метою приховування певних обставин.

Колегія суддів також вважає, що перебуваючи на волі, існує також ризик знищення ОСОБА_7 предметів, документів, інших речей які можуть мати/містити докази вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Доводи захисника про те стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а судом належним чином їх не обґрунтовано є безпідставними, виходячи з того, що ризики в поведінці підозрюваного у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій. Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст.177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Апеляційні твердження захисту про достатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та утриманців немає, офіційно не працевлаштований, не навчається та немає міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів також виходить з того, що підозрюваному ОСОБА_7 вперше обраний запобіжний захід в виді тримання під вартою, застосований після його викриття у вчиненні злочину, на такому первісному етапі слідства з підозрюваним слід провести низку невідкладних слідчих дій, що підтвердив прокурор у судовому засіданні. Такі обставини, на думку колегії суддів, виправдовують певні обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_7 на початковому етапі слідства. Доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі з приводу молодого віку підозрюваного та відсутності у нього судимостей, наведених висновків суду не спростовують.

Наведені обставини, які в сукупності характеризують особу підозрюваного та мають враховуватися судом згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу, на думку колегії суддів, не містять достатніх чинників які б утримували підозрюваного від порушення процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та суду.

Окрім того, як альтернативу, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України, суд першої інстанції визначив розмір застави для підозрюваного в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України.

З урахуванням наданих матеріалів та встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, колегія суддів вважає рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 законним, обґрунтованим і мотивованим, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним.

Інших підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу апеляційна скарга захисту не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 27 лютого 2025 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3