Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 498/32/19

Номер провадження: 1-кп/511/62/25

04.02.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 366 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні №0001694 від 18.11.2017 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України та №001175 від 14.12.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження, яке надійшло з Одеського апеляційного суду, після визначення підсудності.

15 листопада 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник ОСОБА_7 посилалася на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, відповідно до обвинувального акту, скоєно 09 липня 2018 року, а тому строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи положення ст. 49 КК України, сплинув, в зв`язку з чим захисник просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні зазначеного злочину та закрити провадження у цій частині відповідно до 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Інший обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти заявленого клопотання не заперечували.

Заслухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, за результатами досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, кваліфікованого як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Так, 09.07.2018, головний державний інспектор відділу митного оформлення N? 3 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка має право достуцу до АСМО «Інспектор», близько 06.09 години, знаходячись у пункті пропуску «Слов?яносербка - Ближній Хутір» митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, який розташований за межами населеного пункту Слов?яносербка Великомихайлівського району Одеської області, за робочим комп`ютером, на якому забезпечено регламентний доступ до АСМО «Інспектор», із корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, вніс до електронного журналу пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор», що є офіційним документом, завідомо неправдиві відомості про те, що при в`їзді до України через «Зелений коридор» автомобілю марки «FIAT DOBLO», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_8 «невідповідностей/порушень не виявлено» та власноручно добавлено завідомо неправдиві відомості наступного змісту: «Проведено усне опитування водія щодо повторного протягом 72 годин перетину митного кордону України та на предмет наявності товарів, що підлягають декларуванню. Здійснено візуальний огляд ТЗ. Без товарів. Порушень не виявлено», в той час коли ОСОБА_5 огляд зазначеного транспортного засобу фактично не здійснено.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ч. 2 ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Ч. 3 цієї статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З викладених вище обставин обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, вчинено ОСОБА_5 09.07.2018 року, воно відносилося до злочину невеликої тяжкості, що повністю узгоджувалося з положеннями діючої на той час ст.12 КК України.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК України та розміру визначеного покарання за ч. 1 ст. 366 КК України КК України станом на 2018 рік дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати, як кримінальний проступок, за положеннями діючої ст. 12 КК України, однак, при такій кваліфікації, суд не встановив жодного поліпшення кримінально-правового становища обвинуваченого , оскільки строк, після спливу якого, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності, залишився незмінним та дорівнює і дорівнював трьом рокам (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 2018 рік та п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 2024 рік).

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України (у редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення), перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч.3 ст.49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не має незнятої чи непогашеної судимості та не притягався до кримінальної відповідальності по іншим кримінальним провадження, відомості про розшук відсутні. (Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», станом на 18.11.2024 року).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, згідно положень обвинувального акту минуло понад три роки, а тому строк притягнення до кримінальної відповідальності за цією статтею закінчився.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що строки притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в цій частині, проти чого він не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закрити кримінальне провадження стосовно нього в цій частині.

Керуючись ст. ст.12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 369, 372, 376, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.1 ст. 366 КК України та закрити кримінальне провадження №0001694 від 18.11.2017 року в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний су Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1