справа №760/6099/17
провадження №1-кп/4910/24/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«12» грудня 2024 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час судового засідання клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні №0000001 від 11 січня 2016 року щодо обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 366; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.3 ст. 209; ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191; ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 212; ч.3 ст. 209 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України (кримінальне провадження зупинено),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження №0000001 від 11 січня 2016 року стосовно обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366; ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 212; ч.3 ст. 209; ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191; ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.1 ст. 366; ч.3 ст. 212; ч.3 ст. 209; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні 12 грудня 2024 року адвокат ОСОБА_5 - захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник ОСОБА_5 послався на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України (1 епізод), у вчиненні якого, серед інших, обвинувачується ОСОБА_6 , за правилами ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Оскільки, відповідно до обвинувального акта, це кримінальне правопорушення скоєно 27 квітня 2015 року, то строк притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи положення ст. 49 КК України, сплинув, а тому захисник просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні зазначеного злочину та закрити провадження у цій частині відповідно до ст. 284 КПК України. Крім того, адвокат усно заявив аналогічне клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України (2 епізод), та закриття провадження у цій частині, оскільки, відповідно до обвинувального акта, це кримінальне правопорушення скоєно 27 квітня 2016 року. При цьому, зазначив, що, на думку сторони захисту, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України строк не переривався і не зупинявся.

ОСОБА_6 та його інший захисник ОСОБА_12 клопотання адвоката ОСОБА_5 підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 не заперечував, при цьому вказав на те, що мало місце переривання перебігу давності, оскільки після вчинення ОСОБА_6 27 квітня 2015 року та 27 квітня 2016 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, було закінчено вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: 01 липня 2016 року.

Інші обвинувачені та їх захисники проти заявленого клопотання не заперечували.

Заслухавши думки учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акта, під час вчинення майнового злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 27 квітня 2015 року ОСОБА_6 , попередньо вступивши за дорученням іншої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у змову з директором ТОВ «Інкомм» ОСОБА_7 , підбурив останню шляхом надання їй вказівки до готування довідки, передбаченої додатком №1 п. 8 ДКТ, за формою, викладеною у додатку №8 ДКТ, яка вимагалась для підтвердження відповідності пропозиції ТОВ «Інкомм» умовам ДКТ з обов`язковим внесенням до її змісту завідомо неправдивих відомостей для уникнення відхилення пропозицій компаній комітетом з конкурсних торгів ДП «Укрзалізничпостач». Крім того, під час замаху на вчинення майнового злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 20 квітня 2016 року ОСОБА_6 з власної електронної адреси на електронну адресу ОСОБА_7 надіслав лист про необхідність підготовки ряду документів щодо діяльності ТОВ «Інкомм», а також подати завідомо неправдиве корегування до балансу про те, що у вказаного товариства наявний прибуток за результатами 2015 року і не було простроченої кредиторської заборгованості. При цьому, підбуривши ОСОБА_7 до вчинення службового підроблення, ОСОБА_6 повідомив їй, що зазначені копії документів та внесення завідомо неправдивих відомостей до Звіту про фінансові результати за 2015 рік вона зобов`язана була зробити не пізніше 22 квітня 2016 року та одразу йому відзвітувати.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 цієї статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З викладених вище обставин обвинувального акта вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, вчинені ОСОБА_6 27 квітня 2015 року та 20 квітня 2016 року, вони відносились до злочинів невеликої тяжкості, що повністю узгоджувалося з положеннями діючої на той час ст.12 КК України.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК України та розміру визначеного покарання за ч. 1 ст. 366 КК України станом на 2015, 2016 роки дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати як кримінальні проступки за положеннями діючої ст. 12 КК України, однак, при такій кваліфікації, колегія суддів не встановила жодного поліпшення його кримінально-правового становища, оскільки строк після спливу якого, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності залишився незмінним та дорівнює і дорівнював трьом рокам (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 2015, 2016 роки та п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 2024 рік).

Відповідно до обвинувального акта, після вчинення 27 квітня 2015 року та 20 квітня 2016 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, закінчено інкримінований ОСОБА_6 злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України (у редакції станом на час вчинення злочинів), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Отже, злочином, який в даному випадку, відповідно до цієї статті, перериває перебіг строків давності, є злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, який, відповідно до обвинувального акта, є закінченим 01 липня 2016 року (т. 1 а с. 118).

Тобто, перебіг строку давності за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України вираховується судом, починаючи з цієї дати.

Підсумовуючи, з урахуванням наведеного переривання перебігу давності, колегія суддів приходить до висновку, що з дня вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, згідно з положеннями обвинувального акта, минуло понад три роки, а тому строк притягнення до кримінальної відповідальності за цими статтями закінчився.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено ОСОБА_6 , що строки притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в цій частині, проти чого він не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 - захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно нього в цій частині.

Керуючись ст. ст.12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 369, 372, 376, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про закриття відносно ОСОБА_6 кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через Вищий антикорупційний суд протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3