Справа № 493/276/25
Провадження № 1-кп/493/127/25
УХВАЛА

19 лютого 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000821 від 31.05.2024 року, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів, повторно, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, обвинувачений ОСОБА_14 може переховуватись від суду, оскільки останній має громадянство іншої країни та в умовах воєнного стану може безперешкодно виїхати за кордон.

Обвинувачений ОСОБА_14 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні. Крім того, досудовим розслідуванням вживалися заходи щодо встановлення інших осіб, які причетні до вказаного злочину, матеріали відносно яких виділено в інше кримінальне провадження, а тому ОСОБА_14 , маючи інформацію про проведені слідчі дії, може вжити заходів щодо повідомлення цих осіб про зазначене, тим самим сприяючи їм у знищенні доказів протиправної діяльності.

Також існує ризик незаконного впливу на свідків, на осіб, які причетні до даного злочину та наразі встановлюються слідством у виділеному кримінальному провадженні, схиляючи останніх до дачі завідомо неправдивих показань або зміни показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений ознайомлений із матеріалами кримінального провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків у провадженні, які підлягають безпосередньому допиту судом під час розгляду кримінального провадження по суті. З деякими свідками, які звертались безпосередньо до підозрюваного ОСОБА_4 для сприяння у перетині ними державного кордону України, останній знайомий особисто та знає їх анкетні дані.

Таким чином, жодний інший більш м`який запобіжний захід не зможе належним чином забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також не зможе забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 заперечуючи проти заявленого клопотання, зазначила, що ризики озвучені прокурором втратили свою актуальність. ОСОБА_14 на стадії досудового розслідування визнавав свою провину, співпрацював з органом досудового розслідування. В ході досудового розслідування обвинувачений перетинав кордон і знову повертався в Україну, що свідчить про те, що він не мав та не має намірів переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_14 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має двох дітей, одна з яких неповнолітня. Крім того, стан здоров`я обвинувачуваного за період перебування під вартою значно погіршився, а отримати повноцінну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора неможливо, надавши відповідні письмові докази.

ОСОБА_14 працює в таксі, заробляє в межах середньої зарплати в Україні, випадковими заробітками, в нього відсутнє у власності нерухоме майно, тому розмір застави, встановлений в клопотанні є непомірним для нього.

Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Позиція захисника підтримана обвинуваченим ОСОБА_15 .

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з того, що за умовами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченим розділом 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2024 року підозрюваному ОСОБА_16 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 2725200,00 грн., який неодноразово продовжувався. Застава ОСОБА_17 не внесена.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1968200,00 грн.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту, продовження такого запобіжного заходу і до моменту розгляду вказаного клопотання не змінилися обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких реальних даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_16 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який є громадянином Вірменії, з урахуванням обставин справи суд вважає, що він може переховуватися від суду в очікуванні можливого суворого покарання, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про обґрунтованість ризиків, передбачених п.1, п 2, п. 3, п. 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги сукупність вказаних обставин, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки він раніше не судимий і обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обраний ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2025 року розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку обвинуваченого, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у

вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 20.04.2025 року, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_17 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1968200,00 грн. (один мільйон дев`ятсот шістдесят вісім тисяч двісті) гривень залишити без змін.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими учасниками та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ