Справа № 709/1807/24
провадження № 1-кп/709/134/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000566, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000566, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після скерування обвинувального акту до суду ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.10.2024 запобіжний захід змінено на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 19.12.2024. Клопотання мотивовано тим, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_8 є особливо тяжким, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать їх запобіганню. Просить не визначати розмір застави.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили суд не обирати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вони впевнені в його невинуватості.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники щодо заявленого прокурором клопотання заперечували, просили відмовити у задоволенні.

Захисник ОСОБА_9 посилався на необгрунтованість клопотання, оскільки прокурором жодним доказом не підтверджені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Звернув увагу суду на те, що з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та і певний час вже без запобіжного заходу, ОСОБА_8 не виявив намірів ухилятися від суду, належно виконує всі процесуальні обов`язки, з`являється до суду, на потерпілих, свідків не впливає.

Захисник ОСОБА_10 також акцентував увагу суду на необгрунтованості клопотання прокурора, оскільки обвинувачений має належну процесуальну поведінку, з`являється на всі судові засідання. Під час строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого неодноразово перевіряли працівники поліції. Не було зафіксовано жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом. ОСОБА_8 не було вчинено іншого кримінального, та навіть адміністративного правопорушення. Впливати на свідків по даному кримінальному провадженню обвинувачений не може, оскільки свідків вчинення злочину немає.

Колегія суду, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, частково дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, до 19 грудня 2024 року.

На даний час прокурором суду не надано жодних доказів, що в період дії більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та навіть після закінчення даного строку (з 19 грудня у обвинуваченого не було жодного запобіжного заходу) ОСОБА_8 вчинялися спроби вплинути на свідків чи потерпілих, вчинялися інші правопорушення чи були спроби цього.

Навпаки, ОСОБА_8 на даний час не ухиляється від суду, з`являється на кожне судове засідання, раніше не судимий, відомостей про те, що обвинувачений не дотримувався обов`язків, покладених на нього судом під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту суду не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тобто під час розгляду клоптання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо обвинуваченого, що узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

При вирішенні питання стосовно обрання запобіжного заходу суд також враховує характер та ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення, наявність ризику переховування від суду, що на думку колегії існує, а саме загроза кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років і невідворотність покарання за кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 цього кодексу, суд вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на обвинуваченого, достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами ОСОБА_8 і забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали в частині покладення на обвинуваченого обов`язків становить 2 місяці, тобто до 26 лютого 2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3