Провадження № 1-кс/947/1619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження № 0000887 від 20.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 року в провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження № 0000887 від 20.07.2024 року.

Дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 вбачається, що заявник просить касувати арешт з автомобіля «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.06.2013 зареєстрований на ОСОБА_4 , який було накладено відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року. При цьому зазначає, що кримінальне провадження № 0000887 від 20.07.2024 року відповідно до станови від 28.12.2024 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 було закрито.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

Слідчий суддя констатує, що у прохальній частині клопотання його ініціатор порушує питання щодо скасування арешту на майно, та просить вчинити певні дії.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так з постанови від 28.12.2024 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000887 від 20.07.2024 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при цьому вирішено долю речового доказу, а саме автомобіля «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 залишено власнику.

Так, відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 174 КПК України, визначений порядок скасування арешту майна, відповідно до якої передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частини 3 та 4 ст.174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого/дізнавача на підставі приписів п. 2 ч.1ст.284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповненост.132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» №2810-IX від 01грудня 2022року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст.132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року в справі № 554/2506/22.

При цьому слідчий суддя враховує, що слідчим в постанові про закриття кримінального провадження вирішено долю речових доказів, у тому числі щодо транспортного засобу NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Враховуючи наведене, а також те, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 28.12.2024 року кримінальне провадження №0000887 від 20.07.2024 року закрито, відтак ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року якою накладено арешт на майно, припинила свою дію відповідно до ч.4ст.132 КПК України, тому провадження за клопотанням заявника слід закрити.

Керуючись ст.132,170,174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження № 0000887 від 20.07.2024 року- закрити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1