Березівський районний суд Одеської області
08.04.2025
Справа № 494/733/25
Провадження № 1-кс/494/184/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 р. м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000206 від 06.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000206.

Справу визначено слідчому судді ОСОБА_1 та призначено до розгляду на 08.04.2025 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що ОСОБА_5 05.04.2025 приблизно о 22-00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на території веранди домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вживав алкогольні напої з ОСОБА_7 , де у них виникла сварка на побутовому ґрунті. У ході суперечки, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 схопив правою рукою кухонний ніж, став навпроти потерпілого, який у цей час сидів на дивані обличчям до ОСОБА_5 , та протиправно наніс один удар лезом ножа у передню частину шиї ОСОБА_7 . Таким чином, у результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на умисне вбивство ОСОБА_7 , останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми декількох кровоносних судин на рівні шиї, що призвело до гострої крововтрати, та знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв`язку з протиправним заподіянням смерті ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі- КК України). 06.04.2025 р ОСОБА_5 затримано та повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п,1,2,3 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 08.04.2025 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого та прокурора, та просили застосувати запобіжний захід домашній арешт. ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляв. Водночас, захисник зазначив, що слідчим та прокурором не доведено про наявність зазначених у клопотанні ризиків, а тому просить застосувати інший запобіжний захід не позбавлений з позбавленням волі.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000206, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000206 від 06.04.2025 відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000206 вбачається, що ОСОБА_5 05.04.2025 приблизно о 22-00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на території веранди домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вживав алкогольні напої з ОСОБА_7 , де у них виникла сварка на побутовому ґрунті. У ході суперечки, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 схопив правою рукою кухонний ніж, став навпроти потерпілого, який у цей час сидів на дивані обличчям до ОСОБА_5 , та протиправно наніс один удар лезом ножа у передню частину шиї ОСОБА_7 . Таким чином, у результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на умисне вбивство ОСОБА_7 , останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми декількох кровоносних судин на рівні шиї, що призвело до гострої крововтрати, та знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв`язку з протиправним заподіянням смерті ОСОБА_7

06.04.2025 року о 02 год 40 хв ОСОБА_5 затримано на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину та 06.04.2025 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення; другий, що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 06.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 06.04.2025;

-протоколом огляду місця події від 06.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення, обстановка на місці події, виявлено та вилучено речові докази;

-протоколом огляду місця події від 06.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 (за межами домоволодіння), в ході якого виявлено та вилучено речові докази;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який вказав на обставина вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила обставини вчиненого кримінального правопорушення, очевидцем якого була;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив обставини вчиненого кримінального правопорушення, очевидцем якого був;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила обставини вчиненого кримінального правопорушення;

-протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 , який пояснив обставини вчиненого кримінального правопорушення, очевидцем якого був;

-протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння ОСОБА_5 від 06.04.2025;

-протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події кримінального правопорушення, що мало місце 05.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Окрім цього, у судовому засіданні підозрюваний визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 ,п.2, п.3 , п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи: існування можливості переховування на тимчасово окупованих територіях України, оскільки в Україні діє військовий стан та стороною обвинувачення у судовому засіданні вказано про те, що підозрюваний одразу покинув місце вчинення кримінального правопорушення, забравши з собою знаряддя злочину ніж, а відтак переховувався від органу досудового розслідування. Окрім того, слідчий суддя враховує, підозрюваний офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, тому може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим досудове розслідування та нормальну діяльність суду, здійснення правосуддя.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя також вважає його обгрунтованим, оскільки враховуючи, що відкрита стадія досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, дійсно існує загроза знищення відомостей, що можуть міститися у будь-якому місці, яке знає лише підозрюваний.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 знайомий з особами, які фігурують як свідки у даному кримінальному провадженні, вони проживають в одному населеному пункті селі Демидове, про що ним особисто зазначено під час судового засідання, а відтак підозрюваному відомо адреса проживання свідків, і під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, він може чинити вплив на указаних осіб. Окрім того наразі не всі свідки допитані, досудове розслідування триває. Тому ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя враховує і наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України, оскільки ОСОБА_5 негативно характеристизується за місцем мешкання, зловживає алкогольними напоями (злочин, у якому наразі підозрюється, також вчинив у стані сильного алкогольного сп`яніння 2,66 проміле), систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

-пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;

-станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 виповнилося 31 рік; підтверджені належним чином дані, що стан його здоров`я несумісний з триманням під вартою відсутні.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного, який вчинив в тому числі особливо тяжкий злочин, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,2,3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий, прокурор у своєму клопотанні.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з урахуванням вищевикладеного.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства, також може мати вплив на свідків. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний підозрюваного з можливістю спілкування з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зав`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Хоча сторона захисту посилається на наявне місце проживання, за якими останній може перебувати, проте слідчий суддя вважає їх такими , що не надають переконливості у тому, що останній не залишить це місце.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Разом з цим, слідчий суддя враховує положення частини 4 статті 183 КПК України, про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, в даному випадку ОСОБА_12 .

Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:

-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України;

- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1,2,3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, слідчий суддя вважає, за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без внесення застави.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено вище, ОСОБА_5 затримано 06.04.2025 року о 02.40 годині.

Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000206 від 06.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши його до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме з 06.04.2025 року о 02 год 40 хв. по 05.06.2025 рік до 02 год 40 хв. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 08.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1