Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1784/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/262/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно)

представника власників майна ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/1784/25 за апеляційною скаргою представника власників майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000240 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що вилучена деревина не є предметом злочину, оскільки перевозилася ОСОБА_11 на підставі ТТН №52 від 22.03.2025 року, виданої ФОП ОСОБА_9 , який є володільцем вказаної деревини породи «Береза» та «Вільха» згідно договору поставки №01/01/2025 від 01 січня 2025 року, укладеного між ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_9 .. Посилається на те, що відповідно до Договору про виконання робіт №01/01, укладеного 01 січня 2024 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ХАРЧОВИЙ АЛЬЯНС» та ФОП ОСОБА_12 , останній зобов`язувався виконати процес допоміжної діяльності з приведення відповідних земельних ділянок у стан придатний для використання за цільовим призначенням, а саме розліснення. Право власності на продукти, які були отримані в процесі цієї діяльності, а саме: кущі та деревина, перейшли у власність виконавця. Вказує, що автомобіль «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , також не є знаряддям вчинення злочину, оскільки на праві приватної власності належить ФОП ОСОБА_8 , який уклав договір на перевезення вказаної деревини з ФОП ОСОБА_9 .. Вважає, що суд першої інстанції не врахував вимоги співмірності обмеження права користування завданням кримінального провадження, оскільки вказаний автомобіль Renault» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , використовується ФОП ОСОБА_8 для підприємницької діяльності. Посилається на те, що розгляд клопотання слідчого, в порушення вимог ст.172 КПК України, було проведено судом без належного повідомлення власника майна, що є незаконним втручанням в мирне володіння майном.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000240 від 24.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що 23.03.2025 року близько 17 години в с. Новина , Коростенського району Житомирської області було виявлено автомобіль марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з тентованим напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , який навантажений колодами дерев породи вільха та береза, документи про походження яких в повному обсязі відсутні.

23.03.2025 року з 18 год. 40 хв. по 19 год. 30 хв .на узбіччі дороги біля будинку по вул.Центральна, 21, в с.Новина, Коростенського р-н було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , який навантажений колодами дерев породи «береза» та «вільха» об`ємом близько 25 м3;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп "Schwarzmueller" д.н.з. НОМЕР_2 ;

- ключі від автомобіля марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 ;

- копію ТТН №52 від 22.03.2025 року.

Виявлені та перераховані речі вилучено до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Постановою слідчого від 24.03.2025 року зазначене вилучене майно визнано речовими доказами.

З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки вилучене майно може містити відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження вказаних речових доказів вважав за необхідне накласти арешт на вказане майно з забороною права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Заслухавши доповідача, пояснення представника власників майна - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000240 від 24.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.п. 6).

23.03.2025 року близько 17 години в с. Новина , Коростенського р-н було виявлено автомобіль марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з тентованим напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , який навантажений колодами дерев породи вільха та береза, документи про походження яких в повному обсязі відсутні.

Цього ж дня, з 18 год. 40 хв. по 19 год. 30 хв. на узбіччі дороги біля будинку по вул.Центральна, 21, в с.Новина, Коростенського р-н було проведено огляд місця події, в ході проведення якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно, яке вказано у клопотанні слідчого, до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (а.п.8-11).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, автомобіль марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належать ОСОБА_8 , а власником деревини є ОСОБА_9 (а.п.86-87)

Постановою старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 від 24.03.2025 року зазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000240 (а.п. 12).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні слідчого, яке погоджено прокурором про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого, яке погоджено прокурором, про арешт майна належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Доводи апелянта про те, що розгляд клопотання слідчого, в порушення вимог ст.172 КПК України, було проведено судом без належного повідомлення власників майна, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, водій автомобіля марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , у якого 23.03.2025 року було вилучено майно, ОСОБА_11 був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна (а.п.15). Крім того, зазначене не є істотним порушенням вимог КПК України, оскільки права власників відновлені шляхом звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду.

Доводи апелянта про те, що в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не зазначено, яке відношення до даного кримінального провадження має набуте законним шляхом майно, транспортний засіб, який належить третій особі та документи на нього, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно має ознаки речового доказу, визнано таким і може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи правову підставу арешту майна, а саме - збереження речових доказів, факт відсутності у водія автомобіля марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 повного об`єму документів про походження деревини, а також те, що вид та об`єм деревини, який вказаний в ТТН №52 від 22 березня 2025 року - 25 м. куб. дров паливних вільха, береза, виданій ФОП ОСОБА_9 , не відповідає виду та об`єму деревини, який вказаний в ТТН №17 від 04.01.2025, на які посилається представник власника майна, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність арешту вилученого майна з забороною права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Як, було встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, ухвалою Коростенського міськрайнного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року за клопотанням власника майна, арешт, накладений оскаржуваною ухвалою слідчого судді на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 та вилучене під час огляду місця події 23.03.2025 року у ОСОБА_11 , а саме: автомобіль марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schwarzmueller» д.н.з. НОМЕР_2 , ключі від автомобіля марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , у частині заборони права користування вказаним майном до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження було скасовано та зазначений транспортний засіб повернутий.

Отже, колегія суддів вважає, що на час постановлення оскаржуваної ухвали слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про арешт майна з забороною його видчуження, розпорядження та користування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000240 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :