Справа № 541/2374/24
№ провадження 1-кп/541/255/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 24.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишня, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, є особою з інвалідністю 3 групи, маючого на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 близько 00 год 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування особистих стосунків із ОСОБА_7 , прибув до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де останній проживає разом з братом ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_6 , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВКІ номер 921808 від 08.04.2008 належить ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, переслідуючи кримінально-протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за відсутності на те законних підстав та всупереч волі власника, шляхом відчинення вхідних воріт, незаконно проник до володіння особи, а саме на територію земельної ділянки, огородженої парканом, на якій розташоване домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно проник до іншого володіння особи, належного потерпілій ОСОБА_6

24.06.2024 о 00 год 47 хв. поліцейськими СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було виявлено на місці вчинення кримінального правопорушення на території домоволодіння, належного потерпілій ОСОБА_6 .

Такі дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, щодо викладених в обвинувальному акті обставин, суду пояснив наступне. Із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він знайомий багато років, за день до вказаних подій в них виникла суперечка із його батьками, а також сусідкою ОСОБА_9 в результаті чого вони побилися. З 23-го на 24 червня 2024 року до комендантської години він вирішив піти до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поспілкуватися, щоб з`ясувати, що сталося. Знаходився у стані алкогольного сп`яніння, бо в той день був на дні народженні та вживав алкогольні напої. Від місця, де святкували до домоволодіння сім`ї ОСОБА_12 , йти близько пів години. Пам`ятає тільки як йшов дорогою, червону машину, потім йому наносили удари, тягнули та погрожували, змусили відмовитися від швидкої допомоги. Інших подій взагалі не пам`ятає. Пояснював, що напад на нього був здійснений по сусідству із ОСОБА_12 , оскільки там знайшли його телефон. Його побили та затягнули у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Вважав, що на нього напали ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , бо в них є червоний автомобіль. На виклик приїхали працівники поліції, які йому наносили удари, він підписував якісь документи, після чого одягнули кайданки та повезли додому щоб забрати його паспорт. У нього вдома поліцейські поводили себе агресивно, паспорт сфотографували та викинули, далі разом з ним сіли в машину та поїхали, після чого він втратив свідомість. Пам`ятає як заборонили йому звертатися в медичний заклад та перебуваючи у відділі поліції він написав заяву, що немає претензій, однак пояснив, що працівники поліції в лікарню його возили. Потім його вивезли за місто, де його підібрав знайомий таксист та відвіз до села. Зранку він звернувся до голови селищної ради, а потім дільничного, який повідомив, що треба зібрати докази та зафіксувати тілесні ушкодження. В заклад охорони здоров`я звертався зранку після вказаних подій, а саме в лікарню м. Миргород. Був струс головного мозку та садна по всьому тілу. Коли перебував у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , не пам`ятає чи спілкувався з потерпілою та чи дозволяла вона знаходитися там, однак сам він туди не заходив. Вважав себе невинним та просив суд виправдати його.

Однак його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 це її сини, які на даний час проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона знайома із сім`єю ОСОБА_16 , так як раніше по сусідству жили його бабуся та мати, однак діти між собою не дружили і суперечок у них не було. Вночі 24.06.2024 вона вдома знаходилася сама, оскільки діти пішли на ставок, за яким наглядають. Хвіртку та ворота на ніч зазвичай закривають, а так як сини пішли з двору, хвіртку залишили відкритою. Після 00 год 00 хв. вона почула крики у дворі та хтось почав стукати по вікнам. Через вікно вона запитала хто такий, на що дана особа відповіла, що син ОСОБА_17 та на її запитання він підтвердив, що ОСОБА_16 . Крім того повідомив, що прийшов розбиратися за матір та просив щоб покликала сина ОСОБА_11 , якого буде бити. Погрожував повибивати вікна у будинку, якщо не покличе сина. Після чого вона зателефонувала сину ОСОБА_10 та попросила прийти додому. Із обвинуваченим спочатку говорила через вікно, а після того як зателефонувала дітям, вийшла на веранду. Зазначала, що ОСОБА_16 перебував у неадекватному стані. Події відбувалися на порозі біля хати, на відстані від хвіртки метрів за 25. Відстань від ставка до будинку близько 300 метрів, тому хлопці хвилин через 5 прийшли додому, з ними прийшов ОСОБА_18 , який теж був на ставку.Як тільки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли у двір, вона увімкнула світло, після чого ОСОБА_16 побачив їх та почав тікати на господарський двір. Коли його впіймали та вивели на світло було видно, що він побитий. Тоді ж хлопці впізнали що це ОСОБА_19 . Далі вона викликала поліцію та в повідомленні зазначила, що ОСОБА_16 зайшов у двір неадекватний та побитий, був у пилюці та із саднами. Працівники поліції приїхали хвилин через 30. До того обвинувачений весь час знаходився у дворі та хотів втекти, однак вона сиділа біля нього та просила залишатися на місці, за руки його ніхто не тримав. Поведінка його постійно змінювалася. В цей час він не говорив, що його хтось побив та про автомобіль. Після того як приїхала поліція її менший син ОСОБА_10 зателефонував до матері обвинуваченого та попросив щоб та забрала сина. Мати приїхала зі своїм чоловіком, після чого ОСОБА_20 почав кричати на поліцейських та працівників швидкої допомоги. Хто викликав швидку вона не пам`ятає, мабуть працівники поліції. ОСОБА_16 поводив себе неадекватно та не розумів як його по батькові та де він проживає. Поліція хотіла передати ОСОБА_16 матері, однак вона його не забрала. Разом з тим потерпіла повідомляла суд, що в її присутності обвинуваченому тілесні ушкодження ніхто не наносив. Автомобіля біля їх домоволодіння вона не бачила. У ОСОБА_21 був автомобіль червоного кольору, який знаходився на ремонті. Вважала, що ОСОБА_20 проник у двір через хвіртку або ворота. Ворота закривалися шляхом підпирання каменем. Зазначала, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає. Щодо міри покарання покладалася на розсуд суду та не наполягала на суворій мірі покарання. З приводу мобільного телефону ОСОБА_16 зазначала, що він був у нього, оскільки він розмовляв із матір`ю яка йому телефонувала, а також під час цієї розмови потерпіла просила її прийти та забрати сина. Крім того повідомила, що 22.06.2024 її син ОСОБА_11 пішов у бар пити пиво, під час відпочинку до них підійшла мати обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння та в них стався конфлікт. Того ж дня вона викликала поліцію у зв`язку з тим, що наче їй нанесли тілесні ушкодження.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 який суду пояснив, що потерпіла це його мати, з якою він на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинуваченого він знає, конфліктів раніше не було з ним, були нормальні стосунки. За день до подій які викладені в обвинувальному акті, він відпочивав з товаришами у барі та до них прийшли мати ОСОБА_16 і сусідка ОСОБА_9 , яка є її кумою, після чого в них стався конфлікт. Вона викликала поліцію через те, що начебто він її побив. Однак після того як працівники поліції запропонували зафіксувати тілесні ушкодження, вона відмовилася їхати. В нього з ОСОБА_9 були постійні конфлікти, тому вона заступилася за куму. Кримінального провадження зареєстровано не було, а поліція просто відібрала пояснення. На наступну ніч ОСОБА_19 прийшов з`ясовувати відносини через матір, в той час як він був на ставку із братом ОСОБА_10 та ОСОБА_22 , який знаходився поруч, метрів за 500 від дому. Коли він перебував на іншому березі ставку до нього зателефонував брат та повідомив, що вдома щось сталося та треба йти. По дорозі додому він чув у дворі крики. Коли підбігли до будинку, то побачили відкриті ворота та горіло світло на порозі перед хатою. Від дороги до хати відстань метрів 30. Мати була закрита у будинку, бо боялася виходить. Відкрила двері лише коли почула, що вони прийшли та повідомила, що обвинувачений побіг на задній двір, мабуть думав що двір не огороджений, однак там скрізь була сітка. Коли його впіймали та привели на світло, брат впізнав що це ОСОБА_16 , який почав погрожувати, що вони будуть винні йому гроші. Після того, як побачили що ОСОБА_16 побитий, він попросив потерпілу зателефонувати до матері обвинуваченого, щоб остання забрала сина, оскільки хотіли розібратися без поліції, на що вона повідомила, щоб син вирішував свої проблеми сам. ОСОБА_16 знаходився в неадекватному стані, схоже на наркотичний, були розширені зіниці та бігали, говорив нормально, а потім кричав та не розумів де знаходиться. Після чого вони викликали працівників поліції, а згодом приїхала й мати обвинуваченого із чоловіком на автомобілі, оскільки вони проживають на іншому кінці села. В той час з`явилася сусідка ОСОБА_9 , яку до приїзду поліцейських він не бачив, вона підійшла разом із родичами обвинуваченого. Йому не відомо чи була вона вдома чи приїхала разом з ними. Мати ОСОБА_16 була з ним до того часу, поки його не забрали працівники поліції. Обвинувачений був одягнений в штанах та футболці, оскільки футболка була порвана і він змерз, ОСОБА_9 на його прохання принесла одяг, щоб переодягнутися. На ОСОБА_16 бачив бруд та садна з яких текла кров. Крім того зазначав, що ОСОБА_18 в той вечір прийшов до них пішки, бо проживає від них хвилин за 15, після чого вони пішли разом на ставок. Едуард має у власності автомобіль, який знаходився вдома. Біля їхнього двору автомобілів не було, ОСОБА_16 ніхто не возив та автомобілем не користувався. Події, що вони разом із обвинуваченим перебували за межами двору або його заводили чи тягли у двір не відбувалися, оскільки за двір виходив лише він, в той час, коли побачив проблискові маячки на машині поліцейських, для того щоб повідомити працівників поліції де знаходиться ОСОБА_19 , який сидів на лавочці біля будинку. Пояснював, що сусідка ОСОБА_9 прийшла після того як приїхали працівники поліції. В нього особисто з нею неприязні відносини через постійні сварки з його сім`єю, а з її чоловіком він спілкується нормально. Сусіди вони більше 15 років, конфлікти трапляються через її погане господарювання. Інших сусідів поряд з ними немає. При працівниках поліції обвинувачений з приводу його перебування на території домоволодіння потерпілої говорив спочатку що сам прийшов, потім що його привезли, а згодом що його викрали та привезли туди. Особисто вони йому тілесних ушкоджень не наносили. Пояснив, що хвіртку коли всі знаходяться вдома вони закривають на защібку з середини, а коли виходять із дому вона залишається не закритою. Ворота підпираються із середини каменем. ОСОБА_16 зайшов на подвір`я через ворота,бо вони були відкритими. З приводу швидкої допомоги пояснив, що її викликали для обвинуваченого та потерпілої, якій стало погано, а тому допомогу надавали обом. ОСОБА_16 відмовився їхати машиною швидкої допомоги, бо погрожував що вистрибне із автомобіля, а тому відмовився від допомоги. Події відбувалися до ранку. Обвинуваченого забрали працівники поліція, які повідомляли, що поїдуть до нього додому щоб взяти документи, оскільки ОСОБА_20 відповідав, що не пам`ятає місця проживання та своїх анкетних даних.

Свідченнями свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 24.06.2024 перебував на ставку з братом ОСОБА_11 та товаришем ОСОБА_22 , який проживає від них приблизно за 1,5 км. Едуард мав автомобіль Фіат Добло, червоного кольору, який згорів. Того вечора він прийшов до них пішки, щоб не пересуватися автомобілем під час комендантської години. Орієнтовно після 00 год 00 хв. до нього зателефонувала потерпіла, тобто його мати та повідомила, що прийшов невідомий хлопець та стукає. Після чого вони прибігли додому зі ставка, який знаходився метрів за 500 від будинку. Ворота у двір підпиралися лише каменем та мабуть були відчиненими. На подвір`ї біля веранди вони побачили незнайомого чоловіка, який побіг на господарський двір. Коли його впіймали та вивели на світло, він впізнав, що це був ОСОБА_19 . Обвинувачений знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки не стояв на ногах, перечіпався та погрожував, що вони будуть винні йому кошти. В чому був одягнутий ОСОБА_16 він не пам`ятає, однак одяг був брудний, а по тілу садини. Він особисто бачив, як ОСОБА_16 падав в той час коли тікав по садку, оскільки не бачив натягнуту сітку. Вони спочатку зателефонували його матері та попросили, щоб вона забрала сина та розбиралася де він був і що з ним, а потім подзвонили у поліцію. Обвинувачений весь час був на подвірї біля лавочки, розмовляв з потерпілою, то вибачався то сварився. ОСОБА_18 після того як впіймали ОСОБА_16 пішов додому, а коли приїхала поліція повернувся, щоб надати пояснення як свідок. За територію домоволодіння обвинуваченого вони не виводили, лише тоді коли приїхала поліція та швидка. Поліція приїхала орієнтовно через годину, а потім швидка. Швидка допомога приїжджала двічі, другий раз до потерпілої, обвинуваченого вони не забирали. Мати ОСОБА_23 приїхала в той час коли він був у машині швидкої допомоги. З нею прийшла сусідка ОСОБА_9 , яка принесла обвинуваченому щось одягнути. Зазначав, що біля їхнього подвір`я автомобіль не стояв, а ОСОБА_16 проживає далеко, на іншому кінці села, тому подвір`я не міг.

Поясненнями свідка ОСОБА_24 який суду повідомив, що був свідком подій які відбулися влітку цього року. Вночі з 22 год 00 хв по 00 год 00 хв вони були разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ставку в селищі Комишня, наглядали щоб не було браконьєрів. Після 00 год 00 хв. до ОСОБА_10 зателефонувала потерпіла та повідомила, що хтось намагається зайти у хату. Приблизно через 5-7 хвилин вони добігли до будинку та побачили що ворота були відкриті, горіло світло у дворі, а чоловік ламав двері у веранду та намагався зайти у хату. Після того як обвинувачений їх побачив, почав тікати, а коли його наздогнали у садку на території домоволодіння та привели на світло побачила що це був ОСОБА_16 . Він був у неадекватному стані, п`яний, щось говорив за гроші, що вони йому будуть винні гроші. Вже був побитий, брудний та пошарпаний, на обличчі були синці та кров. Вони телефонували матері обвинуваченого та в поліцію. Спочатку приїхала поліція, швидка допомога, а потім мати ОСОБА_16 . Коли приїхала швидка обвинувачений від неї відмовився. Поводив себе неадекватно та грубив працівникам поліції та швидкої допомоги. Обвинуваченого забрала поліція, щоб йому хтось наносив тілесні ушкодження він не бачив. Суду пояснив, що того вечора до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він прийшов пішки, його автомобіль Фіат Добло червоного кольору знаходився вдома. У сім`ї Плаксів є автомобіль, однак стояв у гаражі на подвір`ї. Із двору на дорогу ОСОБА_16 тоді не вибігав. З ОСОБА_9 він спілкується та знає, що вона сусідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вона підходила до двору в той час коли була поліція. Підтвердив, що напередодні у ОСОБА_11 із матір`ю ОСОБА_16 був конфлікт, після якого обвинувачений погрожував йому.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що із ОСОБА_12 вони знайомі та сусіди. 24.06.2024 близько 00 год 10 хв. вона спала та прокинулася від телефонного дзвінка, дзвонила кума мати ОСОБА_20 та попросила щоб вона вийшла на двір, бо пояснила, що ОСОБА_20 знаходиться десь біля її двору. Вийшовши на двір та включивши ліхтарик вона почула крики потерпілої, щоб не били когось. Події відбувалися навпроти її хвіртки. Відстань між її домоволодінням та домоволодінням ОСОБА_6 метрів 30. Пішовши далі вона побачила, що ОСОБА_20 лежав на асфальті, на дорозі навпроти її хвіртки. Біля ОСОБА_16 праворуч стояла потерпіла, біля неї ОСОБА_11 , а зліва ОСОБА_10 і ОСОБА_18 . ОСОБА_20 тримався за голову і постійно говорив, що боляче, був у шоковому стані. Щоб хтось наносив обвинуваченому тілесні ушкодження або якісь предмети вона не бачила. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 взяли ОСОБА_20 під руки та потягли у двір до потерпілої. Святослав повернувся забрати телефон, який лежав на дорозі. Потім вона почула як закривався замок залізний, а ворота у потерпілої мабуть підпиралися каменем із середини, однак чи були вони відчинені вона не бачила. За ними далі вона не йшла, а пішла додому та зателефонувала матері ОСОБА_16 , повідомивши що сина повели у двір, на що та попросила піти послухати над двором що відбувається. Після телефонного дзвінка почула як завелася машина та поїхала, вона ходила понад двором, а хвилин через 15 автомобіль повернувся на те ж саме місці і вона почула голос ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , після чого вони зайшли у двір та закрили хвіртку. Вона бачила автомобіль червоного кольору, який стояв навпроти двору та належить ОСОБА_26 , фари не світилися. Далі хвилин через 5 приїхали працівники поліції, а потім приїхала мати ОСОБА_20 з чоловіком на автомобілі сірого кольору, після чого вона також вийшла до них. Швидка допомога приїхала після поліції, ОСОБА_20 просив викликати її бо дуже боліла голова. Вона бачила як медичну допомогу надавали ОСОБА_16 на дорозі, поведінка у нього була неадекватна, його нудило, були свіжі синці на очах, він то вставав то сідав. Вона допомагала йому одягнути футболку та фліску. Мати ОСОБА_16 пропонувала йому поїхати з ними, однак він відмовився та сказав їхати додому. Чим закінчилися дані події їй не відомо, бо вона пішла додому. Повідомляла про конфлікт із ОСОБА_11 напередодні.

Також вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

- рапортом пом. чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 24.06.2024, яким було зареєстровано факт звернення ОСОБА_6 із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 відносно неї;

- протоколом огляду місця події від 24.06.2024 з доданими до нього фототаблицями, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 384112345 від 24.06.2024 відповідно до якої будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частці ОСОБА_6 , ОСОБА_27 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтв про право на спадщину ВКІ 921808, ВКІ 921809, ВКІ 921810 виданих 08.04.2008 другою Миргородською ДНК;

- протоколом огляду речей та документів від 25.06.2024 з доданими до нього відеозаписами, в ході якого проводився огляд оптичного носія інформації DVD-R диска, на якому міститься відеозапис від 24.06.2024 в період з 00 год 49 хв. по 04 год 05 хв, здійсненого нагрудними камерами працівників ГРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, який вилучений 25.06.2024 в СРПП Миргородського РВП на підставі постанови дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 24.06.2024 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, шляхом скопіювання на оптичний носій інформації;

- висновком КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради за № 125 від 24.06.2024 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи надані суду покази обвинуваченим, після дослідження доказів по справі, в частині не визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює це як спосіб захисту від обвинувачення.

Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_9 та не вважає їх об`єктивними, адже вона перебуває у родинних стосунках з матір`ю обвинуваченого, а саме її кумою. Її покази протирічать показам потерпілої та свідків, а із пояснень інших свідків встановлено, що даної особи не було на місці події до приїзду працівників поліції.

Крім того, надані стороною захисту документи, а саме матеріали щодо звернення ОСОБА_4 із заявою за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень суд не приймає до уваги, адже уповноваженим органом не прийнято рішення по суті та дані події не стосуються саме цього кримінального провадження і не підтверджують позицію обвинуваченого в частині причетності у нанесенні йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 чи ОСОБА_10 , оскільки відсутні відомості щодо повідомлення про підозру чи притягнення до відповідальності вказаних осіб.

Дослідивши всі докази окремо та в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною, а дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме проступку, особу обвинуваченого, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою з інвалідністю третьої групи, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий та не розкаявся у скоєному.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді обмеження волі та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписами (з нагрудних відеокамер поліцейських) - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000178 від 24.06.2024.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1