ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4715/24

Номер рядка у звіті 293

11 лютого 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження №0001031 від 30.12.2020 року у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Целенджиха, Грузія, громадянина Грузії, освіта повна загальна середня, не працюючого, зі слів маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 17.11.2020 близько 15 години 45 хвилин, перебуваючи біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Новоселівська,4, під час виконання інспектором Сектору дізнання Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_7 своїх службових обов"язків, в саме щодо припинення правопорушення на виконання вимог статті 12, п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» на зверення ОСОБА_8 , щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_9 , та який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, який офіційно представився працівником поліції та пред"явив своє службове посвідчення, діючи умисно, достовірно знаючи, що інспектор Сектору дізнання Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 знаходиться при виконанні своїх службових обов"язків, та припиняє кримінальне правопорушення, вчинив інспектору Сектору дізнання Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_7 опір, який виразився у вчиненні активних дій, а саме хапав його за руки та одяг, відштовхував, тягнув у різні сторони, чіплявся та застрибував на спину, намагався повалити та відтягти від ОСОБА_10 , чим намагався уникнути затримання останнього.

Вказаними умисними діями, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов"язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.342 ч.2 КК України.

29.01.2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався: беззастережно визнати у судовому провадженні свою вину в обсязі обвинувального акту, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України, тобто в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов"язків, погоджуючись на призначення покарання за ст.342 ч.2 КК України, у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

До угоди про визнання винуватості додана письмова згода потерпілого ОСОБА_7 , в якій він зазначив, що надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 та не заперечує проти призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.342 ч.2 КК України, у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 КПК України та ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та Кримінальним Кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого Молашхія Гогі обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК УКраїни у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод:

1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим,

2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ст.342 ч.2 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов"язків.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.342 ч.2 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 29.01.2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обставин, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

У рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.02.2025 року. Враховуючи те, що з обвинуваченим згідно угоди про визнання винуватості узгоджено покарання не пов"язане з позбавленням волі, яке належить відбувати у місцях позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з під варти у залі суду негайно.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК УКраїни.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. с.373, 374, 474,475,476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001031 від 30.12.2020 року, стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у залі суду негайно. Речові докази: диск СD-R з проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 18.11.2020 (копія), диск СD-R з проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 19.12.2020 (копія), диск СD-R з проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 19.12.2020 (копія), диск СD-R з проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 15.02.2022 (копія), диск СD-R з проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 15.02.2022 (копія) зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1