Справа № 367/1201/25
Провадження №1-кп/367/690/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001982 від 26.10.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Білоцерківського району Київської області, одруженого, з вищою освітою, має на утримані двох неповнолітніх дітей, громадянина України, працюючого на посаді директора Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

В підготовчому судовому засіданні прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, строком на 2 місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Клопотання мотивує тим, що оскільки такий строк спливає, а ризики, які було враховано при обранні такого запобіжного заходу, не відпали. Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, що інкримінується ОСОБА_7 , є тяжким злочином і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто тяжкість можливої відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення само по собі спонукає особу до вжиття будь-яких заходів з метою її уникнення, в тому числі у здійсненні переховування від органів досудового розслідування та суду не дивлячись на стійкі соціальні та побутові зв`язки. Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, зокрема не виключено і виїзд за межі України у зв`язку з наявністю закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 виданий 10.01.2018 відділом централізованої обробки даних №1 Управління з питань громадянства, паспортизації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві. Наявність ризику зазначено п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що достеменно встановлених відомостей про те, що саме технічні засоби передачі інформації використовувалися обвинуваченими у даному кримінальному провадженні для комунікації з приводу вчинюваного злочину, відтак могли зберегти на собі сліди такої комунікації, які органом досудового розслідування ще не віднайдено. Займана на даний час посада ОСОБА_8 (директор Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), передбачає вплив на представників проектних організацій допущених до надання неправомірної вигоди, оскільки останній має право підпису дозвільних документів, які подаються до Департаменту зазначеними представниками суб`єктів господарської діяльності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків та інших співучасників, з яким діяв за попередньою змовою, до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового слідства, крім того ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місця проживання та реєстрації, місця роботи свідків, може перешкодити виконанню завдань кримінального провадження та мети кримінальної відповідальності. Наявність ризику зазначеного у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у ОСОБА_4 , може бути виражений у створенні обвинуваченим штучних доказів. Також зазначений ризик може бути реалізований шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці до суду чи затягуванні судового розгляду. Крім того, існує вірогідність того, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом вчинення корупційних кримінальних правопорушень за таких же обставин, здійснювати підкуп свідків, інших осіб, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі за надуманими приводами тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення останній може продовжити чинити незаконні дії. Зокрема, встановлено, що 16.09.2024 Деснянською окружною прокуратурою міста Києва до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Крім того, 25.06.2024 слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві оголошено підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання »наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в заявленому прокурором клопотанні. Прокурор не зазначає за вчинення якого злочину просить суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. Зазначені прокурором ризики є не доведеними та необґрунтованими. В заявленому клопотанні відсутній виклад за вчинення якого злочину прокурор просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. Докази по даному кримінальному провадженні знаходяться в Офісі Генеральної прокуратури України. Слід відмітити що ризик щодо впливу на свідків не обґрунтований, не зазначено, на яких саме свідків, яким чином може бути здійснений вплив саме в нічний час. І взагалі, прокурором не доведено та необґрунтовано жодний зазначений ризик, який може вчинити підзахисний саме в нічний час. Це є цілковите обмеження прав людини. Просить відмовити прокурору Бучанської окружної прокуратури Київської області у задоволенні клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку колеги, просив суд відмовити прокурору Бучанської окружної прокуратури Київської області у задоволенні клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту 19.12.2024 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування прокурором доводиться тим, що призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто тяжкість можливої відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення само по собі спонукає особу до вжиття будь-яких заходів з метою її уникнення, в тому числі у здійсненні переховування від органів досудового розслідування та суду не дивлячись на стійкі соціальні та побутові зв`язки. Також зазначає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, зокрема не виключено і виїзд за межі України у зв`язку з наявністю закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 виданий 10.01.2018 відділом централізованої обробки даних №1 Управління з питань громадянства, паспортизації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві.

Однак, зазначений ризик лише припущення прокурора, а його обґрунтування тяжкістю та суворістю покарання суперечить практиці ЄСПЛ з цього питання.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58). Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Neumeister v.Austria» (Коймайетер проти Австрії), пункт 10).

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), прокурор не посилається на наявність будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які може знищити, спотворити або сховати ОСОБА_4 , а також на необхідність проведення будь-яких дій з ними.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Прокурор обґрунтовує його наявність тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки, останній має право підпису дозвільних документів, які подаються до Департаменту зазначеними представниками суб`єктів господарської діяльності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків та інших співучасників, з яким діяв за попередньою змовою, до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового слідства, крім того ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місця проживання та реєстрації, місця роботи свідків, може перешкодити виконанню завдань кримінального провадження та мети кримінальної відповідальності. Однак, прокурор будь-яких обґрунтувань такого ризику не наводить, прокурор в клопотанні не посилається на необхідність допиту будь-яких свідків, заяв від них про незаконний вплив з боку ОСОБА_4 на них або про здійснення такого впливу суду не надано, матеріалів кримінального провадження суду також не надано.

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено у пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання обвинуваченого під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії»).

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) прокурор зазначає про наявність зазначеного ризику у ОСОБА_4 , може бути виражений у створенні обвинуваченим штучних доказів. Також зазначений ризик може бути реалізований шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці до суду чи затягуванні судового розгляду. Суд приходить до висновку взагалі не наведено обґрунтування, даного ризику, прокурор не посилається на жодні докази щодо існування підстав створення штучних доказів та зловживання процесуальними правами обвинуваченим ОСОБА_4 саме в нічний час доби.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим п.п.1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики на які посилається прокурор носять характер припущень та є недоведеними, оскільки жодними фактичними даними не підтверджені.

Жодних характеризуючих даних на обвинуваченого ОСОБА_4 суду не надано. З поданого обвинувального акту вбачається, що обвинувачений є одружений, з вищою освітою, має на утримані двох неповнолітніх дітей, громадянин України, працюючий на посаді директора Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є необґрунтованими та недоведеними, позицію захисників обвинуваченого, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 315, 181 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час - відмовити.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 11 лютого 2025 року о 10 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1