13.03.25
Провадження № 1-кп/635/590/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006046 від 07 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 16липня 2024 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив місце служби місце розташування спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та до 26 липня 2024 року, в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця проходження служби, проводячи час на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця несення служби без поважних причин військовослужбовцем понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 28 липня 2024 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив місце служби місце розташування спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та до 06 серпня 2024 року, поки не був виявлений та в подальшому доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до розташування підрозділу у АДРЕСА_1 .

Таким чином, з 28 липня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) до 06 серпня 2024 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

13 березня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

В обґрунтування клопотання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив, що обвинувачений бажає повернутися до військової служби та виконувати бойові завдання у військовій частині НОМЕР_2 . Командиром військової частини НОМЕР_2 надана письмова згода про продовження військової служби ОСОБА_4 у вказаній військовій частині.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, вчинених в різний проміжок часу, а тому вважати, що останній під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 КК України, підстав не має.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 285, ч.3 ст. 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Тобто,особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності за наявності таких умов: особа під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, вчинених в різний проміжок часу, відтак вважати, що ОСОБА_4 вчинив другий епізод, кваліфікований стороною обвинувачення за ч.4 ст. 480 КК України вперше, підстав немає.

Таким чином, в даному випадку відсутня умова для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а саме: вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 18 березня 2025 року.

Суддя - ОСОБА_1