Номер провадження: 11-сс/813/255/25
Справа № 509/7069/24 1-кс/509/1023/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2025, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2025 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0003076 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_6 від 05 грудня 2024 року.

Рішення мотивоване тим, що КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню, утім скаржник оскаржує бездіяльність дізнавача, яка не підлягає оскарженню в рамках ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя зазначив, що зміст скарги складається з двох абзаців, додатки до скарги викладені на не державній мові та з набором цифр.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що нею подано скаргу до слідчого судді на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначний строк відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні вона має статус потерпілої та цивільного позивача. Натомість підставою для повернення скарги стала «наявність у скарзі певної кількості абзаців».

Просить скасувати ухвалу слідчого судді першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Заявник, її представник, а також прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, заявник та прокурор про причину неявки не повідомили, у зв`язку з чим апеляційний суд на підставі вимог ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, врахувавши обмежені строки розгляду апеляційної скарги по даній категорії справ, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора на досудовому розслідування.

Зокрема, в ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як вбачається з матеріалів судової справи 25.11.2024 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України. При цьому в поданій скарзі заявник зазначила, що 05.12.2024 подала уповноваженому слідчому поліції клопотання у кримінальному провадженні №0003076. Просила зобов`язати уповноваженого слідчого розглянути її клопотання від 05.12.2024.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слідчий суддя вказав, що зазначені у скарзі вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки згідно ст. 303 КПК України оскарженню не підлягають, а зміст скарги складається з двох абзаців, додатки до скарги викладені на не державної мові та з набором цифр.

Апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Будь-яких інших підстав для відмови у відкритті провадження по скаргам КПК України не передбачено.

Таким чином, оскаржувані дії слідчого можуть бути оскаржені до слідчого судді, у зв`язку з чим аргументи апелянта про безпідставну відмову у відкритті провадження за скаргою знайшли своє підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повинен був на підставі ст. 304 КПК України прийняти скаргу ОСОБА_6 до розгляду, з`ясувати викладені у скарзі обставини та розглянути її по суті, під час якої в тому числі перевірити дотримання дізнавачем під час розгляду клопотання вимог ст. 220 КПК України.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що подана ОСОБА_6 скарга, підлягала розгляду та за результатами такого розгляду слідчий суддя повинен був постановити рішення, яке визначено положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України.

Таким чином, всупереч вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя не здійснив належних заходів на захист прав та інтересів сторони кримінального провадження у даному кримінальному провадженні, прийняв передчасне та безпідставне рішення, яке не відповідає нормам чинного кримінально процесуального законодавства, що вказує на незаконність ухвали та слугує підставою для її скасування.

Враховуючи зазначені вище обставини, аналізуючи їх в сукупності, в зв`язку з допущенними слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді у відповідності до вимог ч. 3 ст. 407 та ст. 422 КПК України скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про визнання скарги ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача такою, що підлягає розгляду та поверненню скарги до того ж суду для розгляду іншим слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2025, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарг ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4