УХВАЛА

24.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 про самовідвід від 18.03.2025 у кримінальному провадженні №0000601 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу слідчого судді ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 35, 81 КПК України надійшла указана заява судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 про самовідвід від 18.03.2025. Зі змісту заяви, зафіксованої у журналі судового засідання по справі №295/15581/24 (КП №0000601), по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, слідує, що суддя вже висловилася в рамках указаного провадження стосовно іншого обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачувався у вчиненні злочину спільно з ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення заяви про самовідвід не заперечили.

Слідчий суддя ОСОБА_1 , вивчивши й дослідивши окремі матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 21 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою та п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, наведених у статті 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що передбачено ч. 1 ст. 81 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою суду від 17.10.2024 року у справі №295/5024/22 з кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000601 від 10.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України. Зупинено судове провадження по розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до його видужання.

17.10.2024 року суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 ухвалено вирок відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 09.01.2025 року кримінальне №0000601 від 10.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, відновлено.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»).

З огляду на зміст заяви про самовідвід від 18.03.2025, а також з метою запобігання можливих звинувачень в подальшому у необ`єктивному розгляді справи, упередженості та заінтересованості судді в результатах розгляду справи, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 35, 75, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000601 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України (справа №295/15581/24), повернути до канцелярії Богунського районного суду м. Житомира для автоматизованого розподілу в порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили одразу після її оголошення.

Слідчий суддя