Справа №522/7281/25
Провадження №1-кс/522/2394/24
УХВАЛА

07 квітня 2025 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , про призначення комплексної судової експертизи у кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, поданим в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , в якому просить слідчого суддю призначити у кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, комплексну судово-медичну та судово-психологічну експертизу.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із частиною першою статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Порядок проведення слідчих (розшукових) дій визначений у главі 20 КПК України. З метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування окремі слідчі (розшукові) дії можуть бути здійснені за клопотанням сторони лише на підставі ухвали слідчого судді.

Зокрема, до таких слідчих (розшукових) дій КПК відносить: 1) допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні за наявності обставин, що можуть унеможливити їх допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань (стаття 225 КПК України); 2) проникнення до житла або іншого володіння особи (стаття 233 КПК України); 3) обшук, у тому числі житла або іншого володіння особи (статті 234, 235 КПК України); 4) огляд, у тому числі житла або іншого володіння особи (стаття 237 КПК України); 5) огляд трупа, поєднаний з оглядом житла або іншого володіння особи (стаття 238 КПК України); 6) слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи (стаття 240 КПК України); 7) примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи (стаття 242 КПК України); 8) призначення експертизи за клопотанням сторони захисту у разі відмови слідчого, прокурора у задоволенні такого клопотання (стаття 244 КПК України); 9) примусове відбирання біологічних зразків у особи для проведення експертизи (стаття 245 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною першою статті 243 КПК України встановлено, що експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, що передбачені статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 КПК України встановлено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу положень статей 243, 244 КПК України вбачається, що право звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення експертизи надається виключно стороні захисту, до якої відносяться підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Частиною четвертою статті 244 КПК України встановлено, що у разі встановлення слідчим суддею, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, слідчий суддя повертає таке клопотання особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки клопотання про призначення експертизи подане не стороною захисту, наявні підстави для повернення клопотання особі, яка його подала.

Керуючись ст. 2, 7, 69, 243, 244, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , про призначення комплексної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1