УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні, подання начальника сектору №31 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої Генічеським районним судом Херсонської області від 03.10.2017року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КУ з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою.

На розгляд Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання начальника сектору №31 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , про вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_5 , норму Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі по тексту Закон). Обґрунтовуючи подання тим, що на виконанні в ДУ «Центр пробації» перебуває вирок Генічеського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, яким ОСОБА_5 , засуджено до 3 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КУ з іспитовим строком на 2 роки, тоді як 09.08.2024 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до якого дрібним викраденням чужого майна, вважається за умови заподіяння матеріальної шкоди у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення вартість викраденого майна відповідно до вироку на 300 гривень(10.08.2016 року), та 370 гривень (05.09.2016), що станом на дату вчинення кримінального правопорушення (2016 рік) не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За таких обставин просить вирішити питання щодо ОСОБА_5 , про звільнення від призначеного покарання у звязку з декриміналізацією вчиненого діяння.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

Представник Центру пробації надала до суду заяву, в якій просила здійснювати судове провадження за її відсутності, подання підтримує з підстав зазначених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання сектору №31 філії ДУ «Центр пробації» .

Засуджена ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, про день, час місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала. Суд вважає за можливе розглянути подання у відсутність засудженої, оскільки питання не погіршує становище останньої.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

3. Встановлені судом обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджена Генічеським районним судом Херсонської області від 03.10.2017року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КУ з іспитовим строком на 2 роки, вирішено питання щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експерта та долі речових доказів.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, вказаний вирок вступив у законну силу 06.11.2017 року та його було звернуто до виконання, у зв`язку з чим наразі він перебуває на виконанні в секторі № 31 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

За змістом вказаного вироку суду ОСОБА_5 , 10.08.2016 року близько 16 години, перебуваючи правомірно на подвір`ї будинку за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі столу мобільний телефон „Самсунг Е 100, який належить ОСОБА_6 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №362-МТ 300 гривень, чим своїми противоправними діями спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 300 гривень. Крім того, ОСОБА_5 05.09.2016 року о 17 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи правомірно у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 , реалізуючи корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон „Нокіа 220, який випав з кишені джинсів ОСОБА_7 вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №409-МТ 370 гривень, чим своїми противоправними діями спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 370 гривень.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, вчинено 10.08.2016 та 05.09.2016.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1378,00 гривню. Отже податкова соціальна пільга у 2016 році складала 689, грн. Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2016 році становило 1378 гривен.

Станом на 2016 рік, на час вчинення кримінального правопорушення, викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Оскільки згідно вироку вартість майна, яким ОСОБА_5 , заволоділа шляхом крадіжки становить 300 гривень та 370 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2016 році , тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а тому суд вважає, що вказані дії ОСОБА_5 , не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Зміни до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння (постанова ОП ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21).

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч. 2 ст. 74 КК України).

Пункт 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачають, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону та враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом, вважає подання Органу пробації таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника сектору №31 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях - задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 03.10.2017року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України (справа № 653/284/17).

Роз`яснити засудженій, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1