Справа № 211/2366/25
Провадження № 1-кс/211/486/25
У Х В А Л А
іменем України
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.03.2025 приблизно о 14:30 год транспортний засіб Nissan Navara н.з. НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 бригада солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по вул. Машинобудівників, зі сторони вул. Свободи у бік вул. Вартових Неба, не обравши безпечну швидкість руху та не дотримуючись дистанції здійснив зіткнення з транспортним засобом Kia Sorento н.з. НОМЕР_5 , під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 прикордонний загін, старшого сержанта, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який зупинився для здійснення розвороту у дозволеному для цього місці. В результаті ДТП отримав тілесні ушкодження пасажир Kia Sorento н.з. НОМЕР_5 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 прикордонний загін сержант ОСОБА_7 , у вигляді ЗЧМТ, СГМ, тупа травма живота, закритий перелом лівого стегна.
- транспортний засіб Nissan Navara н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2007 року випуску, vin - НОМЕР_2 , у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вищевказаний транспортний засіб містить на собі сліди злочину та постановою слідчого від 12.01.2025 року визнані речовими доказами. Вищевказаний автомобіль буде використаний для проведення низки технічних експертиз, для встановлення технічного стану транспортних засобів в момент події, зокрема автотехнічної експертизи, з метою з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та притягнення винної особи до відповідальності.
Таким чином, відсутність арешту автомобіля зумовить необхідність його повернення власнику, що надасть змогу останньому знищити сліди злочину, зокрема пошкодження, які маються на автомобілі, технічні несправності тощо, і у подальшому унеможливлюють встановлення обставин злочину, слідчий звернувся до суду з клопотання про його арешт.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі слідчого, клопотання підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_5 , у користуванні якого було вилучене вищевказане майно, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.
Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч.1 ст.167 КПК України. Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч.2 ст.167 цього кодексу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як встановлено в судовому засіданні, зазначене в клопотанні майно, дійсно було вилучено, а зазначене клопотання спрямовано прокурором до суду в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України слідує, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведена відповідність критеріям ст. 98 КПК України зазначеного в клопотанні майна, оскільки воно може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, вважає доцільним накласти арешт на відповідне вилучене в ході обшуку майно.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме на: автомобіль марки Nissan Navara н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2007 року випуску, vin - НОМЕР_2 , у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого групи СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , на якого покласти обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт, з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1