Справа № 323/527/22
Провадження № 1-кп/333/123/25
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

при розгляді у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000035 від 20 січня 2022 року, відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні надав письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 діб у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - оскільки після вчинення ряду кримінальних правопорушень із дійовим каяттям до правоохоронних органів не звернувся; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оскільки після вчинення злочину намагався приховати сліди злочину шляхом приховання тіла, вивезення транспортних засобів ОСОБА_8 , з метою введення в оману органи досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - оскільки жоден з вказаних осіб не допитаний безпосередньо судом; вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки вчинив ряд кримінальних правопорушень, як тяжкі, так і особливо тяжкі. Вищевказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в тому числі з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні. Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинено із застосуванням насильства та заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт. Захисник зазначив, що ризики на які посилається прокурор з часом зникли, ухилятись обвинувачений не має наміру, ризики впливу на потерпілих та свідків відсутні. Також обвинувачений має певні медичні захворювання, на що надавались відповідні довідки. ОСОБА_6 має місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, одружений, має мати похилого віку, яка потребує догляду та лікування. Крім того ОСОБА_6 має бажання піти до лав ЗСУ, проте перебуваючи під вартою, процес виходить дуже складним, важко знайти військову частину.

Обвинувачений ОСОБА_6 надав суду клопотання про зміну йому запобіжного заходу, просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що він не має наміру переховуватись від суду, знищувати, спотворювати, сховати будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню так як всі суттєві речі чи документи були вилучені та передані поліції. Також зазначає, що не має потреби впливати на свідків, потерпілих, експертів, оскільки цих осіб вже допитано. Вважає, що ризики зазначені прокурором перестали існувати, проте враховуючи що деякі з ризиків можуть мати місце під час судового розгляду, але вони не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою і можливо застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Зобов`язується виконувати всі обов`язки покладені на нього.

Прокурор заперечив щодо зміни запобіжного заходу. Зазначив, що наданий час бажання обвинуваченого служити у ЗСУ нічим не підтверджується.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року ОСОБА_6 продовжено строк дії обраного запобіжного заходу до 26.01.2025 року.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого, майновий стан, соціальні зв`язки.

Інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, передбачають покарання від 10 до 15 років з конфіскацією майна, від 7 до 12 років з конфіскацією майно або без такої, та від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Доцільність продовження строку тримання під вартою, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Обвинувачення особи у скоєнні злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Беручи до уваги відсутність на даний час даних про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні, а також відсутність будь яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого тримання під вартою на цей час, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Тривалість судового розгляду, в даному випадку не спростовує необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити та необхідністю забезпечення явки інших учасників процесу, що саме по собі не утворює підстав для зміни запобіжного заходу та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу.

Більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченим запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою. Ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду є надзвичайно вагомими, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Необхідність арешту обвинувачених, що обмежує їх особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.314-316, 331, 372 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме до 20.03.2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду..

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3