Єдиний унікальний номер справи 185/1851/25
Провадження № 1-кп/185/857/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 29 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карла Маркса Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 29 грудня 2024 року близько 17 години 44 хвилини, керуючи технічно справним автопоїздом у складі вантажного автомобіля «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «Kaiser S3803», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів СТХ N?646975 та відповідно СТО N? 834225 належать ОСОБА_9 , здійснював рух по проїзній частині дороги вул. Дніпровській з боку вул. Тернівської у напрямку вул. Мужньої у м. Павлограді Дніпропетровської області.

Під час руху по зазначеній ділянці проїзній частині дороги водій автопоїзду ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров?я громадян, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, в зазначений час, а саме 29 грудня 2024 року близько о 17 годині 44 хвилини, наближаючись до регульованого перехрестя вул. Дніпровської і вул. Преображенської на якому у його напрямку був ввімкнутий червоний сигнал світлофору, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та продовжуючи рух, виїхав на вказане перехрестя, де передньою правою частиною керованого ним автопоїзду допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину дороги вул. Дніпровської справа наліво відносно його руху по пішохідному переході на зелений сигнал світлофору для пішоходів. Після наїзду на пішохода водій ОСОБА_3 , не зупиняючись, залишив місце дорожньо-транспортного пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.10, п. 8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено: п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. зобов`язаний: п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров?я; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту, 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред?явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д)повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об?їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). П. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух. п. 8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Порушення п.п. 8.7.3 е) та 8.10 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинно-наслідковому зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- внутрішні: відкрита черепно-мозкова травма, уламкові переломи кісток склепіння та основи черепу ліворуч, розрив твердої мозкової оболонки в проекції розтрощення кісток, масивні розлитого характеру крововиливи під м?які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, множині відкої крові у в товщі речовини головного мозку, окупнення екно-червоної рідкої крові у кількості 5-7 мл у шлуночках головного мозку, закрита травма грудної клітини: перелом 3,4-го ребер грудної клітини праворуч по середньо-ключичній лінії без пошкодження пристінкової плерви, масивні інфільтруючи прелом ви задньої поверхні лівої та правої легень, відкритий уламковий перелом лівої нижньої кінцівки у верхній третині з розширенням великогомілкової та малогомілкової кісток;

- зовнішні: забійна рана зовнішнього кута лівого ока, рвана рана передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки у проекції верхньої третини; садна у загальній кількості 34-х: на шкірних покривах волосистої частини лівої надбрівної луги у проекції зовнішнього кута, на верхній повіці лівого ока по центру, на нижній повіці лівого ока по центру зовнішнього кута, на лівому крилі носу, на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч у проекції соска з розповсюдженням на бічну поверхню грудної клітини ліворуч у проекції 4-6-го міжребер?я, на задній поверхні лівого передпліччя у проекції середньої третини, нижньої третини, на тильній поверхні лівої кисті по центру (9), у проекції основних фалангах 2,3,4,5-го пальців, на шкіряних покривах передньої поверхні лівого колінного суглобу у верхній та нижній третинах, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки в проекції нижньої третини; синці у загальній кількості 6-ти: на шкіряних покривах верхньої та нижньої повіки лівого ока з розповсюдженням на виличну ділянку, на задній поверхні лівого плеча у проекції нижньої третини з розповсюдженням на передньо-зовнішню поверхню, на задній поверхні правого передпліччя у проекції нижньої третини з розповсюдженням на правий променево-зап?ястний суглоб, на тильній поверхні правої кисті по центру, на шкіряних покривах у верхньо-внутрішнього та верхньо-зовнішнього квадрантів правої сідниці. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, за дуже короткий проміжок часу до настання смерті останнього, по ударному механізму, з великою силою, великою швидкістю від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при уларі об такий (такі), та за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень в момент їх спричинення, та такими предметами були виступаючи частини рухаючогося транспортного засобу, з послідуючим механізмом при дорожньо-транспортної пригоді: удар виступаючими частинами рухаючогося автотранспорту, відкидання від рухаючогося автотранспорту з подальшим ударом та волочінням тіла об дорожнє покриття. Всі виявленні тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті останнього.

Смерть ОСОБА_10 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько о 17 годині 44 хвилини на місці дорожньо-транспортної пригоди від сумісної тупої травми тіла котра супроводжувалась відкритою черепно-мозковою травмою, уламковими переломами кісток склепіння та основи черепу ліворуч, розривами твердої мозкової оболонки в проекції розтрощення кісток, масивними розлитого характеру крововиливами під м?які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, множинними крововиливами в товщі речовини головного мозку, скупченням темно-червоної рідкої крові у кількості 5-7 мл у шлуночках головного мозку, закритою травмою грудної клітини: переломи 3,4-го ребер грудної клітини праворуч по середньо-ключичній лінії без пошкодження пристінкової плеври, масивними інфільтруючими крововиливами задньої поверхні лівої та правої легень, відкритим уламковим переломом лівої нижньої кінцівки у верхній третині з розтрощенням великогомілкової та малогомілкової кісток, забійною раною лівої надбрівної дуги, рваною раною передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки у верхній, численними саднами та синцями обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, що ускладнилось розвитком травматичного шоку.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він, 29 грудня 2024 року близько 17 години 44 хвилин, керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «Kaiser S3803», реєстраційний номер НОМЕР_2 наближаючись до перехрестя вул. Дніпровської і вул. Преображенської м.Павлограда на якому у його напрямку був ввімкнутий червоний сигнал світлофору, продовжив рух, де в ході чого, передньою правою частиною керованого ним автопоїзду допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину дороги вул. Дніпровської на дозволений для нього сигнал світлофора. Після чого, злякавшись, він залишив місце дорожньо-транспортного пригоди. Зазначив, що матеріальну та моральну шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила покази надані обвинуваченим. Повідомила суд, що являється матір`ю ОСОБА_10 . Зазначила, що обвинувачений повністю відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду, претензій до нього вона не має. Просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, є пенсіонером, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 Кримінального кодексу України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, встановлене в ході судового слідства.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи особу ОСОБА_3 , робота якого не пов`язана з професією водія, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, зважаючи, що потерпілому заподіяно тілесні ушкодження, що призвели до смерті, приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також зважаючи на наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, повне та добровільне відшкодування потерпілій спричиненої шкоди, відсутність цивільного позову та будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілої, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому не суворе покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого, щире каяття, усвідомлення вчиненого, та те, що ОСОБА_3 надав належну оцінку своїй поведінці, висловив готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомив обставини скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід скасувати, негайно звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилися судові експертизи на проведення яких було витрачено 34621 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять одна) грн 65 (шістдесят п`ять) коп., яку необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2024 року, скасований, в частині заборони права користування, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року, на автопоїзд у складі вантажного автомобіля «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп «Kaiser S3803», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки .

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 3 (три) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 34621 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять одна) грн 65 (шістдесят п`ять) коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2024 року, скасований, в частині заборони права користування, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року, на автопоїзд у складі вантажного автомобіля «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп «Kaiser S3803», реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази:

- автопоїзд у складі вантажного автомобіля «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп «Kaiser S3803», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передано під зберігальну розписку ОСОБА_9 - залишити останньому, за належністю;

- фрагменти (уламки) пластику червоного кольору, після набрання вироком чинності знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1