Справа № 301/3058/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2025 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання слідчого СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,

в с т а н о в и л а:

13.01.2025 слідчий СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000034 від 14 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП №1 Хустського РУП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 14 серпня 2023 року за ч.1 ст.239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи призначеним на посаду керівника - директора ТОВ «ЕКО ІР» (ідентифікаційний код юридичної особи 36990467, яка зареєстрована 27.10.2010 відповідно до свідоцтва про реєстрацію Серії А01 за № 178368) згідно з протоколом загальних зборів засновників ТОВ «ЕКО ІР» № 1 від 26.10.2010, одним із видів діяльності якого є збирання безпечних відходів (КВЕД 2010 38.10, інші види діяльності з прибирання (КВЕД 2010 38.11), будучи матеріально-відповідальною особою, яка здійснює усі юридичні дії від імені Товариства та несе відповідальність за його діяльність (відповідно до положень п.5.16, 5.18, 5.19, 5.22 Статуту ТОВ «ЕКО ІР», затвердженого протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «ЕКО ІР» від 26.10.2010) у період часу з грудня 2012 по 2023 роки на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.12.2012, зареєстрованого в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Іршава і Іршавському районі за №00092, укладеного між Іршавською районною державною адміністрацією (наразі, з 22.12.2022 стороною договору є Іршавська міська рада) та ТОВ «ЕКО ІР» отримав в оренду земельну ділянку комунальної форми власності (кадастрові номери земельних ділянок :02:001:0025, :02:001:0026), загальною площею 15,04 га, для будівництва сміттєпереробного об`єкта, що розташована в с. Дубрівка, урочище «Біля цегельного заводу» за межами населеного пункту, Іршавського (наразі Хустського району), Закарпатської області користуючись земельною ділянкою не за цільовим призначенням, здійснив її забруднення шляхом забезпечення функціонування несанкціонованого сміттєзвалища, при наступних обставинах.

Так, у період часу з грудня 2012 по 2023 роки директор ТОВ «ЕКО ІР» ОСОБА_5 отримавши в оренду земельну ділянку комунальної форми власності загальною площею 15,04 га (кадастрові номери земельних ділянок :02:001:0025, :02:001:0026) для будівництва сміттєпереробного об`єкта, не маючи на меті сприяти покращенню стану навколишнього природного середовища Хустського району, створення умов для впровадження системи ефективного поводження, утилізації відходів, шляхом будівництва сміттєпереробного об`єкта та полігону твердих побутових відходів в с.Дубрівка Іршавського (наразі- Хустського району) Закарпатської області діючи умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства, а саме вимог ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», якою передбачено використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями з додержанням обов`язкових екологічних вимог, вимог ст.35 Закону України «Про охорону земель» щодо обов`язку дотримання землекористувачами вимог земельного та природоохоронного законодавства України при здійсненні господарської діяльності; ст.ст.20, 33 Закону України «Про відходи» (в редакції Закону від 18.11.2012 чинній на момент виникнення відносин у сфері поводження відходами), вимог ст.ст.17,27 Закону України «Про управління відходами», якими передбачено що утворення, збирання, перевезення та оброблення небезпечних відходів здійснюється у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та навколишнього природного середовища, а також заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів, за відсутності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження відходами, ліцензії на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, а також дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів передбаченого вимогами п.п. 3, 6 «Порядку видачі, відмови у видачі, анулювання дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 19.12.2023; в порушення вимог ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в частині не вжиття ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також невжиття заходів для їх утилізації, знешкодження або розміщення, а також здійснення операцій у сфері поводження з відходами без додержання санітарних та екологічних норм у спосіб, що не забезпечує безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей; не дотримання вимог п. 13, п.16, п. 19 «Порядку ведення реєстру місць видалення відходів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 за №1216 (в редакції Закону від 11.10.2002, який діяв на момент затвердження Паспорту місця видалення відходів зареєстрованого 30.04.2013 за №144) в частині виконання положень порядку погодження Паспорту місця видалення відходів органами Мінпраці та Держбуду на місцях та порядку затвердження і внесення до реєстру Паспорту місця видалення відходів визначеним законодавцем органом, а також не забезпечення виконання вимог, що стосується щорічного перегляду паспорту місця видалення відходів за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо та його скерування на погодження органу виконавчої влади; не розроблення санітарно-технічного паспорту та не ведення в експлуатацію полігону місця видалення відходів, який знаходиться в с. Дубрівка, урочище Біля цегельного заводу, за межами населеного пункту, Іршавського (наразі Хустського району), Закарпатської області в порушення вимог п. п.1.8, 1.10 «Правил експлуатації полігонів побутових відходів», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 за № 435 та ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування» діючи умисно, з корисливих мотивів зініціював перед Іршавською РДА реєстрацію Паспорту місця видалення відходів 30.04.2013 за №144, який став підставою для подальшого укладення з суб`єктами господарювання Хустського району договорів про надання послуг по прийняттю та розвантаженню відходів упродовж 2012-2023 років на земельній ділянці комунальної форми власності з цільовим призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код 11.02)

Водночас, згідно з висновом судової експертизи з питань землеустрою №4308-Е від 09.12.2024 фактичне цільове призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:001:0025 та :02:001:0026 не в повній мірі відповідає цільовому призначенню земельної ділянки визначеному за проектом її формування та правовстановлюючим документам на них з урахуванням вимог чинного на час проведення дослідження законодавства у сфері земельних відносин, оскільки правовий режим земель під сміттєзвалищами включено до субкатегорії земель до класифікатора видів цільового призначення земель, а саме «Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок-11.08»

Таким чином, недотримання директором ТОВ «ЕКО ІР» спеціальних правил поводження із відходами та неконтрольоване їх складування на поверхні ґрунту, засмічення земельної ділянки будівельними та небезпечними відходами впродовж тривалого періоду часу, а саме з грудня 2012 по 2023 роки призвело до забруднення земельної ділянки комунальної форми власності ( кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0025) площею 14, 8944 га забруднюючими речовинами, а саме : хлоридами з вмістом (масовою часткою) забруднюючої речовини у ґрунті 312,4 мг/кг (глибиною просочування забруднюючої речовини в ґрунті - 0,2 м, а також амонієм з вмістом (масовою часткою) забруднюючої речовини у ґрунті 16,27 мг/кг (глибиною просочування забруднюючої речовини в ґрунті - 0,2 м), встановленого за результатами проведеного інструментально-лабораторного контролю відповідно до протоколу вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів № 29-09-23-1 від 29.09.2023 Державної екологічної інспекції у Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «ЕКО ІР» в порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства своїми умисними діями, які призвели до забруднення земельної ділянки відходами (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0025 площею 14, 8944 га), що відвантажувались у період з грудня 2012 по 2023 роки на вказану земельну ділянку, створив умови для функціонування несанкціонованого сміттєзвалища (без дозволу на здійснення операцій з відходами,у тому числі дозволу на операції з оброблення відходів, ліцензії на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, відсутності в 2013 році Паспорту місця видалення відходів згідно передбаченого та затвердженого законодавцем зразка році), що в свою чергу створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля. Зокрема, встановлений Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області підвищений вміст амонію в ґрунті свідчить про погіршення санітарного стану води. При цьому, при тривалому вживанні питної води із високим рівнем амонію знижується вміст кальцію в організмі, відбувається зміна в РН крові та зменшується вага тіла. Постійне вживання питної води з підвищеним вмістом амонію призводить до цілого ряду захворювань, а саме: порушень кислотно-лужного балансу, виникнення хронічного ацидозу і змін у тканинах, серйозних порушень в репродуктивній системі, порушень нервової системи, розладів у роботі печінки, нирок і легень, підвищенні артеріального тиску. Окрім того, високі рівні хлору можуть викликати подразнення очей, шкіри та дихальних шляхів, можуть призвести до корозії водопровідних труб та інших систем, що використовуються для транспортування води, можуть потрапляти у навколишнє середовище та негативно впливати на екосистеми, такі як річки, озера та водні басейни.

Розрахунок розміру збитків завданих внаслідок забруднення будівельними та небезпечними відходами на території земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0025 власником якої є Іршавська міська рада та яка з 2012 року перебуває в оренді у ТОВ «ЕКО ІР склав 9 425 390,63 (дев`ять мільйонів чотириста двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто грн., шістдесят три копійки) грн. згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 2226-Е від 16.07.2024.

Тим самим, встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 239 КК України, забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

24 грудня 2024 року процесуальним керівником по кримінальному провадженню ОСОБА_3 погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України - забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.239 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду земельних ділянок ТОВ «ЕкоІр» від 07.09.2023; розрахунками шкоди, яка заподіяна внаслідок забруднення земельних ділянок проведена Державною екологічною інспекцією від 24.10.2023; протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 29.09.2023 року; висновком судової інженерно-екологічної експертизи №2226-Е від 16.07.2024; висновком судової експертизи з питань землеустрою №4308-Е від 09.12.2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.12.2024 року та іншими зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, який відповідно до ч.1 ст.239 КК України, карається штрафом від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинив кримінальне правопорушення завдавши шкоду навколишньому середовищу внаслідок забруднення будівельними та небезпечними відходами на території земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0025 власником якої є Іршавська міська рада та яка з 2012 року перебуває в оренді у ТОВ «ЕКО ІР склав 9 425 390,63 (дев`ять мільйонів чотириста двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто грн., шістдесят три копійки) грн., також може вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи специфіку інкримінованого йому злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_5 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання слідчого заперечував, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведення стороною обвинувачення зазначених у клопотанні слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП№1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000486 за ч.1 ст. 239, ч.2 ст. 367 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, а саме у забрудненні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР №0000486 від 14.08.2023; протокол огляду земельних ділянок ТОВ «ЕкоІр» від 07.09.2023; розрахунки шкоди, яка заподіяна внаслідок забруднення земельних ділянок проведена Державною екологічною інспекцією від 24.10.2023; протокол вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 29.09.2023 року; висновок судової інженерно-екологічної експертизи №2226-Е від 16.07.2024; висновок судової експертизи з питань землеустрою №4308-Е від 09.12.2024 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.12.2024 року.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтуванням існування таких ризиків слідчий зазначає те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення завдавши шкоду навколишньому середовищу внаслідок забруднення будівельними та небезпечними відходами, також може вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи специфіку інкримінованого йому злочину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати існуючими ризиками того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки доказів про можливість здійснення таких слідчому судді не надано, у зв`язку з чим вказані ризики за змістом є виключно припущенням.

Обґрунтування які викладені слідчим в клопотанні та надані в судовому засіданні не доводять наявність ризиків ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не підтвердженні будь-якими доказами, а лише мають загальне формулювання про можливість вчинення підозрюваним таких дій.

Отже, слідчим у поданому клопотанні та прокурором у судовому засіданні недоведено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Поряд з цим, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, позитивно характеризується за місцем проживання.

Зважаючи на те, що слідчим у клопотанні, доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, проте не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого, слідчого судді та суду, в провадженні яких перебуватиме кримінальне провадження № 0000034 від 14.08.2023, а у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000034 від 14.08.2023, відмовити.

Керуючись ст. ст.111,135,188 - 189, 309 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000034 від 14 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України - залишити без задоволення.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, з`являтись за кожною вимогою до прокурора, слідчого, слідчого судді та суду, в провадженні яких перебуватиме кримінальне провадження № 0000034 від 14 серпня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.01.2025 о 09:00 год.

Слідча суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1