ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року

м. Київ

справа № 454/910/13-к

провадження № 51-6703км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Суддя Сокальського районного суду Львівської області ухвалою від

09 жовтня 2024 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 16 квітня 2013 року.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 06 листопада 2024 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_6 залишив без задоволення, а ухвалу судді від

09 жовтня 2024 року - без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги поданої касаційної скарги ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 10 квітня 2024 року ч. 1 ст. 459 КПК України не містить заборони перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів, що набрали законної сили, а нововиявленою обставиною у цьому випадку є ухвала Львівського апеляційного суду від

09 вересня 2024 року, у якій вказано зазначене вище рішення КСУ.

При цьому стверджує, що оскаржувані ухвали постановлені з порушеннями

статей 370, 419, 459, 460, 462, 464, 467 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу

не подавались.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про закриття цього касаційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Із матеріалів провадження убачається, що скаржник, обґрунтовуючи можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді, посилається на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року, де згадується Рішення КСУ від 10 квітня 2024 року, у якому КСУ дійшов висновку про відповідність Конституції України припису ч. 1 ст. 459 КПК України: «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами», оскільки не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвал слідчих суддів.

Водночас колегія суддів зазначає, що порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований гл. 34 КПК України, де наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

На підставі пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Крім того, положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від

03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19).

До того ж колегія суддів зазначає, що слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ухвалою від 09 жовтня 2024 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 16 квітня 2013 року, оскільки ОСОБА_6 , звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року у справі № 454/910/13-к не наводить обставини, що могли вплинути на зазначене вище судове рішення - ухвалу слідчого судді від 16 квітня 2013 року, не наводить доводів, що спростовують висновок слідчого судді, а лише зазначає мотиви, які не враховані суддею при прийнятті рішення про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

Водночас у своєму рішенні місцевий суд зауважив, що у справі від 27 вересня 2013 року слідчим суддею вирішувалося питання за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність начальника СВ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 . У контексті обставин цієї справи суд додатково зазначив, що повторне звернення зі скаргою після відмови в її задоволенні можливе, якщо скарга подана з інших підстав, які не були предметом попереднього розгляду.

Таким чином, подання до суду повторної заяви про перегляд вказаної вище ухвали слідчого судді від 16 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі № 454/910/13-к, яка не була вирішена ухвалою слідчого судді від

23 січня 2018 року у справі № 454/910/13-к, свідчить про зловживанням заявником процесуальними правами, оскільки він використовує інструменти судового захисту прав учасників кримінального провадження з метою ініціювання чергового кримінального провадження, що вже було предметом розгляду на стадії досудового розслідування та розглядалося судом в порядку, передбаченому КПК України.

На думку суду, заява ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не порушує та не спростовує питання законності прийнятого рішення слідчим суддею в ухвалі від 16 квітня 2013 року у справі

№ 454/910/13-к, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження.

У свою чергу колегія суддів зауважує, що місцевий суд, відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 16 квітня 2013 року, дотримався в повній мірі норм кримінального процесуального законодавства та усталеної практики Верховного Суду.

Проте ОСОБА_6 не погоджуючись із указаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року.

Зі свого боку апеляційний суд скаргу ОСОБА_6 на наведене вище судове рішення залишив без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку про законність ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 09 жовтня

2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами відповідної ухвали слідчого судді, належним чином обґрунтувавши своє рішення.

Водночас колегія суддів зазначає, що положення ч. 2 ст. 467 КПК України чітко визначають, що рішення, які приймаються за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, оскаржуються в порядку, передбаченому для оскарження того рішення, про перегляд якого йдеться в клопотанні.

Залежно від того, чи підлягає первісна ухвала слідчого судді або суду апеляційному оскарженню, вирішується питання про те, чи підлягає такому оскарженню ухвала, постановлена за заявою про перегляд такої ухвали.

При цьому в Рішенні КСУ від 10 квітня 2024 року, на яке посилається у скарзі касатор, не йдеться про те, що будь-яке рішення слідчого судді може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Зазначене вище узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 лютого

2025 року (справа № 991/7253/23, провадження № 51-7441кмо23,), відповідно до якого рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК України, для оскарження того рішення, перегляду якого вимагала зацікавлена особа.

Ухвала слідчого судді може бути переглянута слідчим суддею під час досудового розслідування за нововиявленими обставинами, зазначеними у ч. 2 ст. 459 КПК України, коли вона безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини і її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства, а також якщо вона не втратила законної сили внаслідок спливу строку її дії або внаслідок її виконання та відсутні інші засоби правового захисту цих прав і свобод (апеляційне оскарження, періодичний перегляд, нове звернення тощо).

До того ж касатор порушує питання про перегляд касаційним судом ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від

09 жовтня 2024 року та ухвали Львівського апеляційного суду

від 06 листопада 2024 року, яка постановлена за результатами розгляду його апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді.

Проте згідно ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, з огляду на положення ч. 4 ст. 424 КПК України, скаржник подав касаційну скаргу на судові рішення, які відповідно до положень цього Кодексу

не підлягають оскарженню в суді касаційної інстанції.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді Сокальського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3