Справа №: 941/462/24
провадження №: 1-в/398/157/24
УХВАЛА

Іменем України

"16" грудня 2024 р. м. Олександрія

Колегія суддів Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Петрівська ВК-49» - ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, відносно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баратівка, Снігурівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, до засудження працюючого директором фермерського господарства «Олімп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 22.05.2001 року Судовою колегією з кримінальних справ Миколаївського обласного суду за ч.3 ст.142, п.п. а, г ст.93 КК України (в редакції 1960 р.), ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 р.), ст.42 КК України (в редакції 1960 р.), до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Верховного суду України від 19.07.2001 року залишено без змін,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» звернулася до суду з поданням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк відносно засудженого ОСОБА_7 .

Подання обґрунтовано тим, що 22.05.2001 ОСОБА_7 був засуджений вироком Судової колегії з кримінальних справ Миколаївського обласного суду за ч.3 ст.142, п.п. а, г ст.93 КК України (в редакції 1960 р.), ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 р.), ст.42 КК України (в редакції 1960 р.), до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Верховного суду України від 19.07.2001 року залишено без змін.

Початок строку:31.10.2000, кінець строку: довічно. Станом на 15.04.2024 засуджений ОСОБА_7 відбув 24 роки 2 місяці 2 дні призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно подання засуджений ОСОБА_7 відбуваючи міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі характеризується наступним чином. Знаходячись в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» м. Миколаїв, з 06.11.2000 року вчинив 2 (два) порушення встановленого режиму, заохочень не мав. З 09.09.2004 року відбував покарання в ДУ «Єнакіївська виправна колонія (№52)». За час відбування покарання в установі мав 1 порушення встановленого режиму відбування покарання. Був 9 разів заохочений правами начальника установи. З 08.12.2015 року відбував покарання в ДУ «Артемівська виправна колонія (№6)». За час перебування в установі порушень режиму відбування покарання не допустив. Заохочень не мав. З 14.07.2016 року відбував покарання в ДУ «Вільнянська виправна колонія (№11)». За час перебування в установі порушень режиму відбування покарання не допустив. Заохочень не мав. З 03.02.2022 року відбував покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в Миколаївській області, був розподілений в сектор для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі. За час перебування в установі мав 5 стягнень які, станом на теперішній час, погашені в установленому законом порядку. Має 2 заохочення за добросовісне дотримання режиму утримання та зразкову поведінку. Не працевлаштований але висловлював готовність працювати проте в УВП відсутні такі можливості. Встановлений режим утримання не порушував.

З 17.04.2024 року відбуває покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)». За час перебування в установі порушень режиму відбування покарання не допустив. Від кримінальної справи виконавчі листи до установи не надходили. У відносинах з представниками адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги без контролю. На профілактичному обліку не перебуває. На заходи виховного впливу реагує добре, завжди робить правильні висновки. Приймає участь у програмі диференційовано виховного впливу «Духовне відродження.». Загальноосвітній рівень підвищує шляхом читання художньої літератури та переглядом тематичних телепередач виховного характеру. Соціальні зв`язки з родичами підтримує. За характером: не конфліктний, спокійний, врівноважений, у бесідах щирий, цілеспрямований. Зовні охайний, правила особистої гігієни виконує. Розвиток інтелекту відповідає отриманій освіті.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , останньому комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в Миколаївській області за участю уповноваженого органу з питань пробації встановлено підсумковий загальний бал 66, який свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, адміністрація ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» вважає, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до режиму відбування покарання, став на шлях виправлення, тому стосовно нього може бути застосовані положення ч.5 ст.82 КК України щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

У судовому засіданні представник ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» ОСОБА_9 підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просили подання адміністрації установи виконання покарань задовольнити, замінити ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Засуджений вказав, що на теперішній час відбута частина покарання перевищує 24 роки позбавлення волі. За цей час він зробив належні висновки та своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Жалкує про вчинення злочину. Бажає працевлаштуватися в установі відбування покарань.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення подання адміністрації установи виконання покарань, вважав доцільним замінити засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до змісту п.3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (ч.5 ст.82 КК України).

У відповідності ч.3 Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19.01.2023 року, адміністрація установи після відбуття засудженим установленого статтями 81, 82 Кримінального кодексу України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання та надіслати клопотання до суду щодо можливості представлення засудженого до заміни покарання у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Разом з поданням до суду надаються документи, перелік яких встановлений пунктом 9 розділу VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року №847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269, та висновок щодо ступеня виправлення засудженого, форма якого наведена в додатку до Методики визначення ступеня виправлення засудженого.

Згідно з ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої, правослухняної поведінки.

Згідно положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що вироком Судової колегії з кримінальних справ Миколаївського обласного суду від 22.05.2001 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.142, п.п. а, г ст.93 КК України (в редакції 1960 р.), ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 р.), ст.42 КК України (в редакції 1960 р.), до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного суду України від 19.07.2001 року вказаний вирок залишено без змін.

ОСОБА_7 відбуває покарання і перебуває в місцях позбавлення волі з 31.10.2000 року. Тобто з дня затримання перебував у місцях позбавлення волі більше 24 років.

Як вбачається із наданих адміністраціями ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» та ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» характеристик на засудженого ОСОБА_7 , за період відбування покарання в державних установах з виконання покарань засуджений характеризується позитивно. Вину у скоєному злочині визнає повною мірою та усвідомлює наслідки скоєного правопорушення. За характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально розвинутий добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, спілкується на рівних, товариський, на критику в свою адресу реагує адекватно, під вплив інших не підпадає. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і. предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, та здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Соціально-корисні зв`язки підтримує. В установі на профілактичних обліках не перебуває. В установі на виконанні виконавчих листів немає.

Засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання мав п`ять стягнень, зокрема в 2001 та 2023 роках, які на теперішній час погашені. Протягом останніх півроку порушень не допускав. Одинадцять разів застосовувалися заохочення, зокрема в 2008, 2009, 2010, 2011, 2023, 2024 роках.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , останньому комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в Миколаївській області за участю уповноваженого органу з питань пробації встановлено підсумковий загальний бал 66, який свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому в зазначеному висновку вказано, що комісією, серед іншого, встановлено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Засудженим ОСОБА_7 та начальником сектору - начальником відділення соціально-психологічної служби сектору для тримання засуджених до довідного позбавлення волі ОСОБА_6 складено індивідуальний план виправлення та ресоціалізації.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, суд має вирішити питання чи буде визначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, у разі заміни цим покарання раніше призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відповідати критеріям до кримінального покарання, визначеним у ст. 50 та 65 КК України.

Визначення строку на який може бути замінено покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, відноситься до дискреційних повноважень суду, вирішується судом у кожному конкретному випадку індивідуально, повинно відповідати вимогам закону та прийматись з сукупності даних які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулись певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення, яке може відбутися без відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Проаналізувавши зміст подання, долучених до нього документів, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , вислухавши його особисті, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, оскільки свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину під час відбування покарання визнав, протягом часу перебування в умовах ізоляції від суспільства хоч і притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення є погашеним, мав одинадцять заохочень.

Крім того, суттєвою є та обставина, що ОСОБА_7 висловлює готовність працювати, проте в установі відсутні такі можливості. На час розгляду судом подання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засуджений ОСОБА_7 фактично відбував покарання у місцях позбавлення волі більше 24 років.

Суд також враховує дані висновку комісії установи виконання покарань за участю уповноваженого органу з питань пробації щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 та підсумковий загальний бал 66, який встановлений у даному висновку.

Також колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що ОСОБА_7 за час відбування покарання був залучений до програм диференційованого виховного впливу. На переконання суду важливим фактором, який свідчить про можливість заміни покарання ОСОБА_7 та можливості його подальшої ресоціалізації, є наявність зв`язків, які підтримуються з родичами, що підтверджується як поясненнями засудженого, так і матеріалами справи.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого ОСОБА_7 , оскільки встановлено, що в особистості засудженого відбулись певні позитивні зміни, які вказують, що останній став на шлях виправлення, спроможний свідомо дотримуватися соціальних норм життя та має відповідну мотивацію спрямовану на дотримання правослухняної поведінки, а тому наявні правові підстави для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, визначеної ч.2 ст.50 КК України, сприятиме подальшому виправленню засудженого та буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 82 КК, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким - задовольнити.

Замінити ОСОБА_7 , засудженому вироком Судової колегії з кримінальних справ Миколаївського обласного судувід 22.05.2001 року, невідбуту частину покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким- позбавленням волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, обчислювати з дня заміни невідбутої частини покарання - 16.12.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання її копії.

Повне судове рішення складено та проголошено о 16-30 год. 18.12.2024 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3