Номер провадження: 11-сс/813/177/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Білгород -Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001801, внесеного до ЄРДР від 23 грудня 2024 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати місце свого проживання в період часу доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, до 23 лютого 2025 року включно.

Рішення слідчого судді мотивоване вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявністю ризика, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас, стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки, на переконання сторони обвинувачення, запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а також не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор у судовому засіданні повному обсязі підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просив задовольнити її у повному обсязі.

Захисники та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді щодо суті ухвали слідчого судді та поданих апеляційних скарг, вислухавши доводи і заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону не у повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів провадження убачається, що у провадженні СВ №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, перебуває кримінальне провадження № 0001801, внесене до ЄРДР від 23 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною другою статті 345 КК України (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків).

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя послався на недоведеність стороною обвинувачення наявність ризиків, передбачених п.п.2-5 ч. 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відносно доводів апеляційної скарги прокурора про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі визнав доведеними існування ризику - переховування від органів досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Із такими висновками погоджується і колегія суддів, враховуючи, що зазначений ризик підвищується з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі.

У свою чергу, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя безпідставно відхилив наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на процедуру, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваного на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час, обставини та характер інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення свідчать про те, що слідчий суддя безпідставно відхилив наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даному етапі кримінального провадження можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді апеляційний суд має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати із постановленням нової, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 411, 412, 422 та ст.ст.176-178, 181, 196 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород -Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001801, внесеного до ЄРДР від 23 грудня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, до 23.02.2025 включно, за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із домоволодіння АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-з метою здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , надати дозвіл працівникам органу Національної поліції, з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у випадку наявності).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4