ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1193/25 Справа № 203/6898/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 21.10.2024 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, не оскаржуючи встановлені судом фактичні обставини, викладені у вироку, зазначає, що при призначенні покарання судом не було враховано відомості про його особу та обставини справи, зокрема те, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню.

Акцентує увагу на тому, що він хоче підписати договір, щоб в подальшому піти до лав в ЗСУ, а тому просив змінити йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням та надати можливість проходити військову службу.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_9 просить залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, обґрунтовуючи це тим, що вирок суду, на її думку, є законним та справедливим, а призначене обвинуваченому покарання є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_8 .

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено без змін у вигляді тримання під вартою у ЛП ЗВ ВСП.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня оголошення даного вироку.

Зарахувано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення з 19 листопада 2024 року по день постановлення даного вироку.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оскаржуються, 10.10.2024, о 20.30 годині, знаходячись в вагоні №7 пасажирського потягу № 85 сполученням «Запоріжжя-Львів» на залізничній платформі №4 залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, шляхом підбору ключа, проник до купе провідника, де побачив сумку з особистими речами, які належать ОСОБА_10 .. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаної сумки з особистими речами ОСОБА_10 в умовах воєнного стану.

В цей же день та час, знаходячись у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для оточуючих, діючи умисно, в період дії воєнного стану, таємно, з корисливих спонукань взяв до рук сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якій знаходилися особисті речі потерпілого ОСОБА_10 , а саме: барсетка матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не становить в середині якої знаходились дві банківські карти, емітовані в АТ «ОщадБанк», після чого в нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення та привласнення офіційних документів - належних потерпілому двох банківських карток, емітованих в АТ «ОщадБанк»: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657- ХП, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-Ш, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851- 1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, маючи на меті подальше її використання, пов`язане із зняттям грошових коштів, розрахунку за купівлю товарів з використанням терміналу оплати, усвідомлюючи, що банківська карта є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу та розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, 10.10.2024 року, близько о 20:45 год., солдат ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену ним у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «Ощадбанк», проходив повз кіоску Techno-case, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 13, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з карткового банківських рахунків потерпілого ОСОБА_10 .

Надалі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , 10.10.2024 року, в період часу з 20:45 год по 20:48 год, діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, використовуючи раніше викрадену ним у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «Ощадбанк», та використовуючи оплату ліміт якої не потребує підбору до неї паролю, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 розрахувавшись за товар восьми платежами на суми по 500 гривен та одним платежем на суму 70 гривен, на загальну суму 4070 гривен.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів з карткових банківських рахунків потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , о 20.49 10.10.2024, знаходячись в кіоску «Табакерка», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 13, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, використовуючи раніше викрадену ним у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «Ощадбанк», та використовуючи оплату ліміт якої не потребує підбору до неї паролю, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти, розрахувавшись за товар двома платежами на суму 500 гривен та на суму 450 гривен, загальна суму 950 гривен.

Після цього ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 5020,00 грн..

Крім того, 16.10.2024, о 16.05 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в вагоні №8 пасажирського потягу Інтерсіті №731 сполученням «Дніпро-Київ- Пасажирський» на залізничній платформі №3 залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, побачив сумку з особистими речами, яка належать ОСОБА_9 .. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаної сумки з особистими речами ОСОБА_9 в умовах воєнного стану.

В цей же день та час, знаходячись у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для оточуючих та потерпілої ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів в період дії воєнного стану, таємно, взяв до рук сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якій знаходилися особисті речі потерпілої ОСОБА_9 , а саме: гаманець матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не становить з грошовими коштами в сумі 11000 гривен.

Після цього ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 11000,00 грн.

Крім того, в період часу з 16.05 год. по 16.15 год. 16.10.2024 ОСОБА_8 , знаходячись в пасажирському потягу Інтерсіті №731 сполученням «Дніпро-Київ- Пасажирський» на залізничній платформі №3 залізничного вокзалу станції Дніпро- Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, де побачив у раніше викраденій сумці, яка належать ОСОБА_9 в гаманці банківську карту емітовану в АТ КБ «ПриватБанк», після чого в нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення та привласнення офіційних документів - належної потерпілій банківської карти, емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657- ХП, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-111, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, маючи на меті подальше її використання, пов`язане із зняттям грошових коштів, розрахунку за купівлю товарів з використанням терміналу оплати, усвідомлюючи, що банківська карта є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу та розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, 16.10.2024 року, о 18.50 годині, солдат ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену ним у потерпілої ОСОБА_9 банківську карту № НОМЕР_3 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк», знаходився в магазині ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Вокзальна, 2, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілої ОСОБА_9 .

Надалі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , 16.10.2024 року, о 18 год. 50 хв., діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, використовуючи раніше викрадену ним у потерпілої ОСОБА_9 банківську карту № НОМЕР_3 , емітовану в АТ «ПриватБанк», здійснив спробу крадіжки грошових коштів з вище вказаної карти, шляхом розрахунку за придбання товару, на загальну суму 4 511, 55 грн., тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_8 у вищезазначеній частині судом кваліфіковані в оскаржуваному вироку:

- за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення та привласненя офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні у повному обсязі; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, є обґрунтованими, належним чином мотивованими, не оспорюються в апеляційній скарзі обвинуваченим, а тому судом апеляційної інстанції, відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК, не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснюючих положень п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке підлягало призначенню обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, офіційно не працює, що насамперед свідчить про його несумлінне ставлення до загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві та його відношення до покладених на нього державою обов`язків.

Вказані обставини, як констатував місцевий суд, вказують на те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та категорично не бажає цього робити, продовжує скоювати кримінальні правопорушення, що свідчить про сформованість стійкої спрямованості особистості обвинуваченого ОСОБА_8 на вчинення злочинів, підвищений рівень його суспільної небезпечності та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що відповідно до статті 66 КК пом`якшують покарання, суд визнав - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиноюи, що відповідно до статті 67 КК обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.

З таким висновками місцевого суду погоджується й колегія суддів та вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за видом та розміром відповідає визначеним статтями 50, 65 КК України загальним засадам та меті покарання, є необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Переконливих аргументів, які б вказували на наявність підстав для пом`якшення покарання або на можливість застосування положень ст. 75 КК, на чому наполягає апелянт, обвинуваченим та його захисником не наведено, а суд апеляційної інстанції таких підстав не вбачає з огляду на вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

На переконання колегії суддів, відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше був багаторазово засуджений за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання у виді позбавленні волі, втім належних висновків для себе не робив та у кожному випадку після звільнення вчиняв нові злочини, зокрема оскаржуваним вироком засуджений за вчинення у жовтні 2024 року нових злочинів після звільнення у березні 2024 року за відбуттям покарання за попереднім вироком суду, свідчать про неможливість досягнення щодо цього обвинуваченого мети кримінального покарання без реального його відбування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеного вироку судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4