УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя), яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя), яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що 08.12.2024 р. за вих. № 08/12/2024-1-10 головою ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» на офіційну електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь, було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Зазначає, що ГО «НОН-СТОП» є правозахисною громадською організацією, одним з напрямів діяльності якої є захист екологічних прав громадян, протидія корупції та зловживанням з боку представників влади та посадових осіб, з початку повномасштабного вторгнення займається правозахисною і волонтерською діяльністю на території усієї України.

В ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП» встановлено, що посадові особи Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція Оборонних закупівель» в особі його директора ОСОБА_4 , керівництва Міністерства оборони України перебуваючи у змові з керівництвом компаній та рядом афілійованих фірм та ФОПів планують розікрасти мільйони бюджетних коштів на тендерній закупівлі пікапів для ЗСУ.

Заявник вважає, що в діях посадових осіб Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція Оборонних закупівель» в особі його директора ОСОБА_4 , керівництва Міністерства оборони України, які перебувають у злочинній змові з посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві та Київській області, інших державних, контролюючих, правоохоронних органів, зловживаючи службовим становищем, створили організовану злочинну групу та налагодили злочинну схему, направлену на розкрадання і привласнення бюджетних коштів, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 3 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч.3 ст.369 КК України.

Посилається, що не дивлячись на очевидність ознак кримінального правопорушення, в порушення вимог ст. 9, 214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато.

Прокурор та слідчий відповідно до вимог КПК України позбавлені можливості визначити суб`єкт кримінального правопорушення, підслідність кримінального провадження та обставини злочину, оскільки вказані обставини можливо встановити лише при проведенні досудового розслідування, здійснення слідчим та процесуальних дій, які можуть бути проведенні лише після внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

В даному випадку, уповноважена особа, зобов`язана внести відомості до ЄРДР та провести необхідні першочергові слідчі дії. Вказані дії призвели до втрати доказів та слідів кримінальних правопорушень, та є зловживанням.

Таким чином, переправлення заяви про вчинення кримінального правопорушення є не тільки порушенням вимог ч. 4 ст. 214, ч. 1, ч. 2 ст. 218 КПК України, а й укриттям злочину, що є зловживанням з боку органу досудового розслідування та прокуратури.

На підставі вищевикладеного, просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 від 08.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч.3 ст.369 КК України. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника.

В судове засідання заявник - голова ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Керівник першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя), повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглянути скаргу ОСОБА_3 без участі представника ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополь. В задоволенні скарги просить відмовити посилаючись на наступне. Під час розгляду заяви голови ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 від 08.12.2024 року щодо можливих неправомірних дій посадових осіб Міністерства оборони України, окремих державних та приватних підприємств, пов`язаних із зловживанням службовим становищем, розтратою бюджетних грошових коштів, отриманням неправомірної вигоди, пов`язаних з ухиленням від сплати податків та зборів а також з інших питань, яка надійшла до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь 12.12.2024 року (вх.№1284) встановлено, що відомості про злочинну діяльність окремих осіб, викладені ОСОБА_3 у заяві, відповідно до вимог ч.ч.1,2,3 ст.216 Кримінального процесуального кодексу України відносяться до підслідності інших правоохоронних органів України, зокрема Національного антикорупційного бюро України та Бюро економічної безпеки України. У зв`язку з викладеним заява голова ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 було направлено за належністю до вказаних правоохоронних органів з метою організації перевірки викладених у ній фактів, про що останнього повідомлено письмово.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 08.12.2024 р. заявник з використанням технологій електронної пошти на офіційну електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч.3 ст.369 КК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Листами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) №12841зкп/мл-2024/17-2-11737/24 та № 12841зкп/мл-2024/17/2-11740/24 від16.12.2024 року заявника - голову ГО «НОН-СТОП» - ОСОБА_3 , повідомлено, що його заяву щодо можливих неправомірних дій посадових осіб Міністерства оборони України, окремих державних та приватних підприємств, пов`язаних із зловживанням службовим становищем, розтратою бюджетних грошових коштів, отриманням неправомірної вигоди, пов`язаних з ухиленням від сплати податків та зборів а також з інших питань, відповідно до ч.3 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України направлено за належністю до Національного антикорупційного бюро України та до Бюро економічної безпеки України з метою організації перевірки викладених у ній фактів.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Статтею 216 КПК України визначена підслідність правоохоронних органів, які уповноважені здійснювати досудове розслідування по окремим категоріям кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, Детективи органів бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 212, 219 Кримінального Кодексу України; відповідно до ч.5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 206-2, 209, 364 К Відповідно до ч.11 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України,

Відповідно до ч.9 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209 і 209-1 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, який розпочав досудове розслідування або до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, що передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом, крім випадків, коли ці кримінальні правопорушення віднесено згідно із цією статтею до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до ч.11 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, при визначенні органу, що здійснюватиме досудове розслідування у формі дізнання, застосовуються правила підслідності, передбачені цією статтею.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дії уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя), які полягають у скеруванні заяви голови громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 08.12.2024 до Національного антикорупційного бюро України та до Бюро економічної безпеки України, тобто до органу досудового розслідування до повноважень якого входить здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, і це не суперечить положенням КПК України.

Заявнику не відмовлено у прийнятті заяви згідно ст. 214 КПК України та не відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, а невідкладно направлено заяву до Національного антикорупційного бюро України та до Бюро економічної безпеки України за підслідністю для перевірки та внесення відомостей до ЄРДР згідно ст. 214 , 216 КПК України, що не суперечить положенням КПК України, отже бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя).

Враховуючи, що заява ОСОБА_3 від 08.12.2024 року, направлена на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) про кримінальні правопорушення, досудове слідство щодо даних кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ст.216 КПК України, не відноситься до повноважень слідчих ТУ ДБР, у зв`язку з чим дана заява направлена за підслідністю до уповноважених правоохоронних органів, підстав зобов`язання уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 від 08.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим дана скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307,309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги голови ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя), яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідча суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя:

ОСОБА_1