Справа № 645/1336/25
Провадження № 1-в/645/33/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 02.03.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Немишлянський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням 02.03.2025 року іспитового строку. У поданні зазначено, що засудженому під особистий підпис було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. 22.06.2023 року засудженому під особистий підпис було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, а також 22.06.2023 року та 18.07.2023 року він ознайомлений з постановами про встановлення днів явки на реєстрацію. Проте, за період іспитового строку 12.12.2023, 09.04.2024, 11.06.2024, 09.07.2024, 13.08.2024, 10.09.2024, 08.10.2024 не з`явився у встановлені дні явки на реєстрації. Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова, від 09.01.2025 року сам факт не виконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання. Тому судом відмовлено у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання. Крім того, після винесення судом вказаного рішення, засуджений 14.01.2025 року без поважних причин не з`явився у встановлений день явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та надав письмове пояснення, що переплутав дату явки та не має документу про поважність причин неявки. Тому до засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надали заяву про розгляд подання за їх відсутності, подання задовольнити.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд подання за її відсутності, подання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

При цьому, згідно із ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, крім іншого, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Як вбачається із матеріалів справи, іспитовий строк відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 02.03.2025 року, засуджений в період іспитового строку повторно злочинів не вчинив.

Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Станом на 05.03.2025 року інформації про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності в період іспитового строку не надходило.

Згідно даних АІС АРМОР протягом іспитового строку засуджений не притягувався до адміністративної відповідальності. Кримінальних потреб, згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виявлено не було.

Положеннями ч. 3 ст. 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначені ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, відповідно до яких:

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до положень п. 6 глави 3 розділу ІХ Порядку стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

В той же час положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 78 КК України визначено процесуальні наслідки для засудженого, який:

- на протязі іспитового строку не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки згідно ст. 76 КК України,

- на протязі іспитового строку вчинив новий злочин.

Так, у випадках, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч. 2 ст. 78 КК України).

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України ( ч. 3 ст. 78 КК України).

Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.

З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_3 звільненню від призначеного покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369, 372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 02.03.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки звільнити від призначеного за даним вироком покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 19.03.2025 року.

Суддя -