У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/291/25

Провадження №1-кс/377/19/25

11 квітня 2025 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , прокурора Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000043 від 04 квітня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

До суду 09 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку 09 квітня 2025 року надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 07.04.2025, погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у якому вона, посилаючись на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року з правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 307 КК України, просить накласти арешт на: пластикову пляшку об`ємом один літр чорного кольору з-під енергетичного напою «Pitbull» та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з встановленими у ньому картками оператора стільникового зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_3 та оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , які вилучені під час проведення огляду місця події від 04.04.2025, з метою збереження та недопущення знищення речових доказів.

Слідчий слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі.

Прокурор Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надійшла заява ОСОБА_5 , в якій він просив провести розгляд клопотання про арешт майна, призначений на 11.04.2025, без його участі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна провести без участі сторони захисту.

Неприбуття у судове засідання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , прокурора Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , не перешкоджає розгляду клопотання за правилами частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункту 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як зазначено у частині другій цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених частинами другою, третьою статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Питання, які вирішуються при розгляді клопотання про арешт майна, визначені частиною другою статті 173 КПК України.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000043 від 04 квітня 2025 року за частиною 2 статті 307 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, через невстановлений досудовим розслідуванням інтернет магазин, у мобільному додатку «Telegram» через оператора інтернет магазину при невстановлених слідством обставинах, придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою не менше 2,256 г, яка була розфасована у 6 полімерних згортках. 04.04.2025, попередньо отримавши від оператора інтернет магазину у мобільному додатку «Telegram» вказівку стосовно території, де необхідно зробити «закладки», на громадському транспорті електричка міжміського сполучення «Фастів-Славутич», незаконно перевіз вищезазначену особливо небезпечну психотропну речовину PVP до м. Славутич, Київської області, плануючи залишити, тобто здійснити «закладку» PVP у заздалегідь визначеному оператором інтернет магазину, місці. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправність, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, з метою незаконного збуту, шляхом її продажу через залишення «закладки» на території м. Славутич, 04.04.2025, близько 12 години, прослідував від залізничного вокзалу в напрямку Київського кварталу, м. Славутич, Київської області, де почав розшукувати місце, в якому мав залишити «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, у розфасованому вигляді. У цей же день о 12 годині 14 хвилин ОСОБА_5 був зупинений працівниками відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на автомобільній стоянці поблизу будинку №1 Київського кварталу м. Славутич, Вишгородського району, Київської області, а особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою не менше 2,256 г, що знаходилася у 6 полімерних згортках, яку він незаконно зберігав при собі з метою збуту, у нього була вилучена. Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 2).

04 квітня 2025 було проведено огляд місця події, а саме: території автостоянки поблизу будинку № 1 Київського кварталу, міста Славутича, Вишгородського району, Київської області, під час якого було виявлено та вилучено: пластикову пляшку об`ємом один літр чорного кольору з-під енергетичного напою «Pitbull», яка була поміщена до спецпакету WAR1000531; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з встановленими у ньому картками оператора стільникового зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_3 та оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , який поміщений до конверту, на якому було здійснено пояснювальний напис та підписи учасників огляду, що належать ОСОБА_5 ..

Зазначені обставини вказані у протоколі огляду місця події, складеному 04 квітня 2025 слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3

04 квітня 2025 року на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні інкрімінованого злочину. 05 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Постановою про визнання речовими доказами та визначення місця їх на зберігання, винесеною 04 квітня 2025 року слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , пластикову пляшку об`ємом 1 літр чорного кольору з-під енергетичного напою «Pitbull», яка була поміщена до спецпакету WAR1000531 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000043.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх на зберігання, винесеною 04 квітня 2025 року слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з встановленими у ньому картками оператора стільникового зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_3 та оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000043.

З поданого клопотання вбачається, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки зберегло на собі сліди та інформацію вчиненого злочину, потребує проведення відповідних експертиз, та може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна, є втручанням у права і свободи власника майна, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, що у цьому випадку і має місце.

За таких обставин необхідно клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 визнати обґрунтованим та задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні майно, з метою його збереження та недопущення знищення, яке може бути використане у даному кримінальному провадженні як доказ, оскільки незастосування таких заходів може призвести до його відчуження або знищення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169-173 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: пластикову пляшку об`ємом один літр чорного кольору з-під енергетичного напою «Pitbull»,яка була поміщена до спецпакету WAR1000531; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з встановленими у ньому картками оператора стільникового зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_3 та оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , який був поміщений до конверту, на якому було здійснено пояснювальний напис та підписи учасників огляду, що належать ОСОБА_5 , виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події від 04.04.2025, заборонивши ОСОБА_5 користуватися і розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 ..

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1