Справа № 161/519/24
Провадження № 1-кп/161/444/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003548 від 16 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, студента Українського державного хіміко-технологічного університету, неодруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, вирішили шляхом обману, незаконно заволодіти грошовими коштами, раніше незнайомих осіб, а саме, з використанням засобів зв`язку зателефонувати випадковій особі, представившись працівником закладу охорони здоров`я, після чого повідомити про неіснуючий факт потрапляння в дорожньо - транспортну пригоду близької особи потерпілого, що спричинило тілесні ушкодження, які потребують негайного хірургічного втручання, на що терміново потрібні грошові кошти та відповідно, шляхом обману, заволодіти коштами потерпілої особи, під приводом передачі їх працівникам закладу охорони здоров`я.

Так, 16 листопада 2023 року, близько 11 год., невстановлена досудовим розслідуванням особа, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження, керуючись попередньо узгодженим злочинним планом, з невстановленого місця, зателефонувала на стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , а вподальшому на мобільний номер потерпілого ОСОБА_5 НОМЕР_2 та представилась лікарем. В ході телефонної розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила, що син потерпілого потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та йому потрібно терміново провести дороговартісну операцію у м. Києві. Після цього, потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що має грошові кошти в сумі 30000 грн. та 1760 доларів США, на що невстановлена особа погодилась. В ході телефонної розмови невстановлена особа повідомила, що гроші необхідно передати лікарю - ОСОБА_8 , який приїде за адресою проживання потерпілого, забере гроші та переведе їх на банківський рахунок лікувальної установи.

Таким чином, 16 листопада 2023 року, близько 12 год., ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно попередньо узгодженого з невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного плану, виконуючи відведену роль, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом обману, представився лікарем, внаслідок чого заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 30000 грн. та 1760 доларів США, що на момент вчинення злочину, відповідно до курсу НБУ становить 63825 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 93825 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України визнав частково та показав, що в листопаді 2023 року його знайомий попросив приїхати в м. Луцьк і забрати його гроші. Подробиць він не знав. Лише коли забрав кошти, усвідомив, що накоїв. З приводу вчиненого йому дуже прикро.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, його винність у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 16 листопада 2023 року до нього зателефонував невідомий чоловік, який представився лікарем на ім`я ОСОБА_9 і повідомив, що його син попав в ДТП, в нього зламані ноги і ребра, і зараз його везуть в Київ на операцію. У зв`язку з цим, на лікування сина потрібні кошти, а саме 2500 доларів США. Він в свою чергу повідомив, що немає таких коштів, лише 1760 дол. США і 30000 грн., на що він погодився і сказав, що приїде інший лікар на прізвище ОСОБА_10 і щоб він йому передав вказані кошти. Після розмови з цим чоловіком він відразу набрав сина і невістку, однак останні не відповідали на його дзвінки. Через 30 хвилин приїхав той чоловік, про якого говорив ОСОБА_9 , вказав, що він лікар і що це йому потрібно передати кошти. Він в нього попросив пред`явити документи, однак останній вказав, що документів немає тв попросив якомога швидше віддати кошти. Дружина була свідком цього, і відмовляла передавати кошти. Однак, він, в силу хвилювань за сина, а також і за їх з дружиною безпеку, оскільки перед ним стояв молодий здоровий чоловік, а вони є особами похилого віку, віддав грошові кошти, які мав. При цьому, в слід останньому гукнув, що дістане його з під землі. Вподальшому, зателефонував в поліцію. Додатково вказав, що по відеозв`язку знаходиться та сама особа, яка приходила до нього по гроші, тобто обвинувачений. На даний час шкода не відшкодована, кошти не повернуті. З приводу міри покарання покладався на розсуд суду. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 16 листопада 2023 року, він вийшовши з операційної, побачив безліч пропущених дзвінків від батька - ОСОБА_5 . Він відразу перетелефонував до нього. В ході розмови з ним він дізнався, що до нього зателефонував якийсь чоловік, який представився лікарем і повідомив, що його син, тобто він, потрапив в ДТП і на його лікування потрібні кошти. Домовлені кошти було передано іншому чоловіку, який приїхав на домашню адресу його батьків, і теж представився лікарем ОСОБА_10 . Додатково вказав, що відразу після передачі коштів, батькові викликали швидку.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_5 . Крім цього вказала, що чоловік, який знаходиться на відеозв`язку, тобто обвинувачений, і є тією особою, яка приходила до її чоловіка і якій він передавав кошти. Вказаний чоловік, прийшовши до них вказав, що він лікар, і що їм потрібно передати для їх сина, який потрапив в ДТП, кошти.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 16 листопада 2023 року йому в меседжері Телеграм написав знайомий на ім`я ОСОБА_14 , і попросив забрати біля ТЦ «Порт сіті» його гроші. Коли він, разом з знайомим ОСОБА_15 , під`їхав до торгового центру, на нього вже чекав обвинувачений ОСОБА_16 та ще один невідомий хлопець. ОСОБА_16 передав йому кошти і вони всі разом зайшли в середину торгового центру. Там, через Ibox вони закинули 30000 грн., а дол. США, близько 1700, обміняли на гривні в обміннику, оскільки теж мали намір їх закинути через Ibox. Однак, через Ibox їм не вдалося закинути кошти і тоді цей знайомий ОСОБА_14 дав їм два карткових рахунки, на які в подальшому, вони перерахували близько 40000 грн. і близько 50000 грн. Додатково вказав, що ОСОБА_16 весь цей час вів себе знервовано, метушився.

Свідок ОСОБА_15 надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 16 листопада 2023 року до нього приїхав ОСОБА_16 і запропонував піти в Макдональдс. Останній був зі своїм другом. Після Макдональдса , вони з ОСОБА_19 поїхали до нього в готель, де він зупинився, і забравши його речі, поїхали до іншого друга на квартиру. Вранці, ОСОБА_16 сказав що йому по роботі потрібно від`їхати. Він поїхав разом з ним. По дорозі він сказав, що йому потрібно взяти кошти і покласти на криптовалюту. В той час коли ОСОБА_16 ходив кудись, як він сказав по гроші, він його чекав в таксі. Повернувшись, вони поїхали до обмінника. Після того як ОСОБА_16 вернувся із обмінника, він розповів йому, що йому сказали піти за вказаною адресою і забрати гроші, при цьому попередньо представитись лікарем, що він і зробив. Вподальшому, вони поїхали до Порт сіті, де передали гроші іншим хлопцям, та попрямували на АДРЕСА_7, де мешкав ще один їх друг, після цього, ОСОБА_16 мав намір їхати Бла Бла - Каром на Дніпро. Однак, після того, як вони приїхали на АДРЕСА_7, їх обох там затримала поліція. Додатково вказав, що ОСОБА_16 весь той день був дуже стривожений, поводив себе, не як зазвичай, і весь час з кимось спілкувався по телефону.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні, які безпосередньо досліджено в суді.

Зокрема, рапортом старшого інспектора - чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_21 від 16 листопада 2023 року, у якому останній вказує, що 16 листопада 2023 року о 12:09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16 листопада 2023 року о 11:40 за адресою: АДРЕСА_3 , заявнику зателефонувала н/о чол. статі (н/т повідомити не можуть) та представилась лікарем з обласної лікарні та вказала, що син заявника потрапив в ДТП, потрібні кошти на операцію, везтимуть в Київ. Згодом, до заявника, пів години тому, приїхала н/о чол. статі за коштами, заявник передав особі в руки кошти в сумі 1760 дол. США та 30000 грн. Прикмети: високий, чуб чорний, близько 20 років, в чорній куртці, приїхав на т/з чорного кольору, авто легкове, марку та д.н.з вказати не можуть, поряд була ще одна особа чоловічої статі (можуть опізнати). Зателефонувши до сина, останній повідомив, що в ДТП не потрапляв. Заявник: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявою від ОСОБА_5 від 16 листопада 2023 року про вчинене кримінальне правопорушення, в якій останній вказав, що 16 листопада 2023 року, близько 12 год., невідома особа, шляхом обману, під приводом отримання коштів на лікування його сина - ОСОБА_11 заволоділа грошовими коштами у сумі 1760 дол. США та 30000 грн.

Протоколом огляду місця події від 16 листопада 2023 року із оформленими до нього фототаблицями, згідно якого оглянуто та зафіксовано місце злочину, а саме сходова площадка та квартира АДРЕСА_4 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 листопада 2023 року та додатком до протоколу, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав на фотознімку під № 3 - ОСОБА_3 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 листопада 2023 року та додатком до протоколу, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 впізнала на фотознімку під № 4 - ОСОБА_3 .

Протоколом огляду речей (мобільного телефону) від 17 листопада 2023 року, а саме, мобільного телефону марки «Нокіа» синього кольору, імеі: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_4 , за участю потерпілого ОСОБА_5 , яким зафіксовано вхідні та вихідні дзвінки.

Протоколом огляду предмету (відеозапису) із оформленими до нього фототаблицями від 29 листопада 2023 року, згідно якого оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження з приміщення обмінника в гіпермаркеті «Там-Там», що за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Соборності, буд. 43, яким встановлено, що 16 листопада 2023 року о 13:19 до приміщення обміннику увійшла особа чоловічої статі, яка одягнена в куртку чорного кольору, штани джинсові чорного кольору з наплічником темно-синього кольору (далі особа № 1); ця особа № 1 перераховує в руках грошові кошти схожі на долари США, після чого передає працівникові вищевказаного обміннику; о 13:20 до особа № 1 підійшла особа № 2 чоловічої статі, одягнена в куртку чорного кольору та штани світлого кольору; о 13:23 працівниця обміннику передала особі № 1 грошові кошти схожі на українські гривні та предмет ззовні схожий на чек, що засвідчує обмін валют, після чого вказана особа покидає приміщення обмінника.

Протоколом огляду речей від 01 грудня 2023 року із оформленими до нього фототаблицями, а саме, мобільного телефону марки «Iphone 12» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 із номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , проведеного за згодою ОСОБА_3 , в якому в месенджері «Telegram», зафіксований зареєстрований обліковий запис з назвою « ОСОБА_22 » з номером телефону НОМЕР_8 .

Досліджені судом докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84 - 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Показання, допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків є чіткими, логічними та такими, що прямо підтверджують обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вказані показання є такими, що об`єктивно вцілому та із висвітленням деталей відтворюють події, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність у справі процесуального рішення про призначення (визначення) слідчого, який здійснював досудове розслідування в кримінальному провадженні, оскільки у тексті постанови про призначення слідчого у кримінальному провадженні від 16 листопада 2023 року вказано «доручаю слідчому» замість «визначати»/«призначити», що не відповідає буквальному змісту нормам КПК України, крім цього, вказана постанова підписана неуповноваженою особою, оскільки у тексті постанови зазначено начальника СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_23 , разом з тим, підпис на останній міститься заступника ОСОБА_24 , унаслідок чого всі зібрані в ньому органом досудового розслідування докази слід визнати недопустимими, то суд з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 633/195/17 відхилила доводи засудженого про недопустимість доказів, зібраних у кримінальному провадженні та здійснення досудового розслідування неуповноваженим слідчим з огляду на те, що в матеріалах справи відсутня постанова про призначення слідчого у цьому провадженні і з посиланням на висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 жовтня 2021 року зазначила, що в разі, якщо процесуальне рішення про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування в кримінальному провадженні, прийнято не у формі постанови, а у формі доручення, однак зміст, структура та обсяг викладеної у ньому інформації відповідають вимогам КПК, то потрібно констатувати, що в такому провадженні є належне процесуальне рішення про визначення слідчих, які здійснюватимуть у ньому досудове розслідування.

Крім того, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїх постановах неодноразово вказував про можливість визначення слідчого чи групи слідчих документом, який хоч і має іншу назву ніж «постанова», але містить усі необхідні дані, які зазначаються у відповідній постанові (найменування посади та особу керівника органу досудового розслідування, час і місце складання документа, підстави для його складання (ст.ст. 39, 214 КПК України) і номер кримінального провадження внесеного до ЄРДР), а невідповідність самої лише назви документа не змінює його суті (справи № 991/722/21, 461/7741/16-к, 663/3293/20).

В той же час, доводи, що підписав вищевказану постанову про призначення слідчого у кримінальному провадженні від 16 листопада 2023 року ОСОБА_25 , хоча в вступній і резолютивній частинах зазначено начальника СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_23 , теж не заслуговують на увагу, оскільки навпроти підпису ОСОБА_24 міститься запис - «заступник начальника СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області», що відповідає вимогам п. 8 ст. 3 КПК України, і вказує, що постанову підписала уповноважена на те особа.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що зміст постанов про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадженні повністю відповідає і ґрунтується на положеннях закону щодо визначення повноважень прокурора відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК України, а посилання захисника про те, що прокурор ОСОБА_4 не була наділена повноваженнями прокурора у ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, суперечить положенням Закону.

Що стосується тверджень сторони захисту, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у повідомленні про підозру від 17 листопада 2023 року частково не відповідає відомостям про викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначених в обвинувальному акті від 09 січня 2024 року, то суд оцінює їх також критично з огляду на наступне.

17 листопада 2023 року у даному кримінальному провадженні за №0003548 від 16 листопада 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в порядку та у відповідності до вимог ст. 277 КПК України. Вподальшому, як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування, і це не заперечується стороною захисту, 09 січня 2024 року прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження щодо невстановленої особи. Ст. 279 КПК України передбачає, що лише у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Тобто, після вручення особі письмового повідомлення про підозру під час подальшого досудового розслідування слідчий, прокурор можуть отримати фактичні дані, які вказуватимуть на вчинення нею інших кримінальних правопорушень. Крім того, отримані ними докази можуть свідчити про необхідність зміни первинної підозри за фактичними обставинами або виключення з неї окремих кримінальних правопорушень, епізодів, кваліфікуючих ознак тощо, які не знайшли свого підтвердження. Зазначені обставини слід розглядати як підстави для зміни повідомлення про підозру. Отже, в даному випадку, за виключенням зазначених підстав, необхідності у зміні підозри встановлено не було. І відповідно, жодна норма КПК України не передбачає, що в разі виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження в ньому має бути повторно оголошено підозру.

Таким чином, зазначення в обвинувальному актів щодо ОСОБА_3 про вчинення дій в групі із невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, узгоджується із фактичними обставинами кримінального провадження та на думку суду такий вислів є зрозумілим і не порушує права на захист від висунутого обвинувачення, а назворот більш розлого роз`яснює певне процесуальне рішення слідчого щодо невстановленої особи та в якому статусі вона перебуває на час завершення досудового розслідування.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_3 до кінця не усвідомлював незаконності своїх дій та не переслідував мету «збагатитися», оскільки такі доводи спростовуються вищевказаними доказами і розглядає їх, як засіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути належної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Зокрема, суд звертає увагу, що з протоколу огляду речей від 01 грудня 2023 року із оформленими до нього фототаблицями, вбачається, що відкривши вкладку «Чати» в месенджері «Telegram», де зафіксований зареєстрований обліковий запис з назвою « ОСОБА_22 » з номером телефону НОМЕР_8 та наявні усі листування, серед вказаних листувань наявне листування з обліковим записом назва якого «ОСОБА_26», відкривши листування між «ОСОБА_3» і «ОСОБА_26» зафіксоване листування в період з 14 листопада 2023 року по 16 листопада 2023 року, також зафіксовані в цей проміжок часу аудіоповідомлення.

Зі змісту останніх слідує, що особа « ОСОБА_26 » надає чіткі інструкції, зокрема, з приводу слідування ОСОБА_3 до м. Луцьк, вибору місця проживання, подальших переміщень за вказаними ним адресами, зокрема, за адресою АДРЕСА_5 , вказівки, що «ОСОБА_3» ( ОСОБА_3 ) по прибутті за вказаною адресою має відпустити таксі, за місцем вказаної адреси представитись « ОСОБА_27 », перерахувати на місці кошти, у виді доларів США та гривень, потім їхати в обмінник і на нову пошту, щоб перерахувати гроші на карту. При цьому, ОСОБА_3 максимально точно виконує дані вказівки. Однак, поміж цього, останній самостійно періодично зазначає скільки йому потрібно коштів на білет, проживання, таксі та вказує номер картки, активно цікавиться чи «…по телефону не опасно говорить», «…мне бы симку, а то прослушка», «…как представиться мне», «..что говорить», «скок денег», на що «ОСОБА_26» - «Тебе хватит», а ОСОБА_3 відповідає «ахах оке».

Зміст таких переписок, характер спілкування, свідчать про те, що ОСОБА_3 чітко усвідомлював свої дії та їх наслідки, а також мав на мені отримати за це винагороду.

Разом з тим, суд враховує, що з вищевказаних листувань слідує, що напередодні цієї події, 15 листопада 2023 року, ОСОБА_3 виїжджав за двома іншими адресами, зазначеними «ОСОБА_26», а саме, АДРЕСА_8, та АДРЕСА_6 , при цьому, за першою адресою він теж по домовленостях мав представитись « ОСОБА_27 », та повідомити, що отримані кошти та документи він має передати на Німеччину, однак по прибутті на адресу чітко не виконав інструкцію і йому сказали повертатись, в іншому випадку - йому просто сказали повертатись коли він був в таксі на шляху до вказаної адреси.

Зазначене дає підстави зробити висновок, що ніякої спонтанності в діях ОСОБА_3 16 листопада 2023 року по обставинах викладених в обвинувальному акті не було, оскільки напередодні він вчиняв тотожні підготовчі дії.

Суд критично оцінює і покази свідка ОСОБА_28 , так як вони не узгоджуються з іншими доказами в справі, зокрема вищезазначеною перепискою, в якій ОСОБА_3 в жодному повідомленні не ставив питання в кого він має забрати кошти, а також після їх отримання не висував претензій особі «ОСОБА_26», що кошти він отримував не від якихось хлопців, які попередньо ніби мали такі передавати, а в людей похилого віку.

Таким чином, наведене вище, свідчить про безпідставність, як тверджень обвинуваченого, так і доводів його захисника, які не ґрунтуються на будь-яких доказах, а фактично зводяться до вказівок на моральні якості ОСОБА_3 , його стривожену поведінку впродовж дня, та на незаконне здійснення досудового розслідування, які ґрунтуються на вільному тлумаченні кримінально - процесуального Закону.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, значну суму завданого збитку, відомості про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, його молодий вік, дані про те, що він раніше не притягувався ні до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не працює та суспільно корисною працею не займається, однак, навчається, збитки завдані потерпілому не відшкодовано, також думку самого потерпілого ОСОБА_5 , який щодо його міри покарання покладався на розсуд суду.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується та до відбуття визначає йому покарання, у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє його від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши дворічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1760 дол. США, 30000 грн. та моральної шкоди в сумі 200000 грн., а також витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Свої позовні вимоги потерпілий обґрунтовує тим, що внаслідок вчинених обвинуваченим дій, він зазнав значних матеріальних збитків та моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, нервовому напруженні, хвилюванні та зміні звичного життєвого укладу, пов`язаного з втратою грошових заощаджень.

В судовому засіданні потерпілий - цивільний позивач та його представник підтримали, поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 , просили його задовольнити, взявши до уваги уточнені позовні вимоги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявлений до нього уточнений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного цивільного позову.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

З врахуванням викладеного, того, що в судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що ним отримано від потерпілого кошти в сумі 1760 дол. США та 30000 грн., разом з тим, беручи до уваги те, що при затриманні обвинуваченого ОСОБА_3 вилучено 2000 грн., які відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне звернути та повернути на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому, тому цивільний позов до обвинуваченого в частині відшкодування матеріальної шкоди, слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого кошти в сумі 1760 дол. США, що на день вчинення злочину, тобто станом на 16 листопада 2023 року, відповідно до курсу НБУ становить 63825 грн. та 28000 грн., а всього в загальній сумі 91825 грн.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому, на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача та його вік, вік безпосередньо потерпілого, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, зміни в його повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, у тому числі і те, що злочин вчинено умисно, та оцінює їх в розмірі 100000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_5 .

При цьому, суд враховує висновок ВП ВС від 16 грудня 2020 року №752/17832/14-ц (14-538цс19), що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На переконання суду, вищевказаний розмір моральної шкоди, з урахування глибини страждань, а також того, що негативні наслідки вчиненого обвинуваченим злочину мають незворотній характер, не може вважатися завищеним або надмірним.

Враховуючи наведене, цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню скасування арешту, накладеного на майно.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за надання правової допомоги потерпілому ОСОБА_5 , які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого в повному обсязі, що стверджується відповідним розрахунком, актом та договором.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) доларів США, що на день вчинення злочину, відповідно до курсу НБУ становить 63825 (шістдесят три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. та 28000 (двадцять вісім тисяч) грн., а всього, в загальній сумі 91825 (дев`яносто одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) грн., а також моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 витрати, пов`язані із оплатою правової допомоги представником в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа» синього кольору, імеі1: НОМЕР_9 - залишити за належністю ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Iphone 12» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_8 , який поміщено до сейф-пакету №PSP1254866 та належить ОСОБА_3 - передати на реалізацію, а отримані за нього кошти, звернути в рахунок відшкодування шкоди за цивільним позовом; грошові кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри номіналом по 500 грн.), які поміщено до сейф-пакету № PSP1254867, які вилучено у ОСОБА_3 - повернути потерпілому ОСОБА_5 чи його уповноваженому представнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2023 року, а саме, на мобільний телефон марки «Iphone 12» імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , із номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_8 , який поміщено до сейф-пакету №PSP1254866, грошові кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри номіналом по 500 грн.), які поміщено до сейф-пакету № PSP1254867 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1