УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

У клопотанні слідчим вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19 жовтня 2021 року до слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_5 щодо проведеної перевірки по заяві ОСОБА_6 , та встановлено, що з боку керівництва Універсальної клініки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », наявне неналежне виконання своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для матері заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 жовтня 2021 року, в ході надання пояснення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила наступне, що за Протоколом «Надання медичної допомоги для лікування коронавірусної хвороби (COVID-19)», затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02 квітня 2020 року № 762 ( редакції Наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31 грудня 2020 року № 3094) (далі - Протокол), 10% імуноглобулін людини нормальний для внутрішньовенного введення у складі комплексної терапії дорослих пацієнтів з тяжкою пневмонією, яка викликана коронавірусною інфекцією SARS-CoV-2/COVID-19. Інструкція до імуноглобулінів (зокрема, «Біовен») містить застереження щодо його застосування саме на етапі тяжкого стану пацієнта. Саме « ІНФОРМАЦІЯ_5 » застосовано під час критичного перебігу захворювання ОСОБА_7 . Протоколом визначено, що під час призначення імуноглобуліну необхідно враховувати «Застереження: внаслідок лікування препаратами імуноглобуліну може виникнути тромбоз. Фактори ризику: ожиріння, атеросклероз в анамнезі, порушення серцевого викиду, артеріальна гіпертензія, цукровий діабет з наявністю в анамнезі захворювання судин і випадків тромбозу, пацієнти з набутою або спадковою тромбофілією, пацієнти з тяжкою гіповолемією, пацієнти із захворюваннями, які підвищують в`язкість крові, літній вік, тривала іммобілізація, стани гіперкоагуляції, венозний або артеріальний тромбоз в анамнезі, застосування естрогенів, використання постійних центральних катетерів у судинах, підвищена в`язкість крові та ризик сердцевосудинних захворювань. Тромбоз також може виникнути навіть у разі відсутності відомих факторів ризику.» Про зазначені застереження не зазначено в медичній документації, що свідчить про бездіяльність лікарів під час лікування та визначення неправильної тактики лікування, що призвело до тяжких наслідків - різке погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 і як наслідок - смерті. Ризиковані методи діагностики, профілактики або лікування визнаються допустимими, якщо вони відповідають сучасним науково обгрунтованим вимогам, спрямовані на відвернення реальної загрози життю та здоров`ю пацієнта, застосовуються за згодою інформованого про їх можливі шкідливі наслідки пацієнта, а лікар вживає всіх належних у таких випадках заходів для відвернення шкоди життю та здоров`ю пацієнта. Згода пацієнта чи його законного представника на медичне втручання не потрібна лише у разі наявності ознак прямої загрози життю пацієнта за умови неможливості отримання з об`єктивних причин згоди на таке втручання від самого пацієнта чи його законних представників. Якщо відсутність згоди може призвести до тяжких для пацієнта наслідків, лікар зобов`язаний йому це пояснити. Якщо і після цього пацієнт відмовляється від лікування, лікар має право взяти від нього письмове підтвердження, а при неможливості його одержання - засвідчити відмову відповідним актом у присутності свідків. Зазначеної згоди не отримано, отже фактично дії лікарів щодо ОСОБА_7 були ризиковими, наявності та обгрунтувань винятковості умов та гострої потреби медична документація не містить, отже застосування методів лікування відбулося без згоди пацієнта та завдало тяжких наслідків, що потягли за собою смерть пацієнта.

Слідчим вказано, що 24 листопада 2023 року, слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_8 винесено ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у Медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в завірених належним чином копіях. 22 січня 2024 року, в ході тимчасового доступу отримано завірені належним чином копії та за отриманими документами призначено комісійну судово-медичну експертизу до ІНФОРМАЦІЯ_6 . 16 лютого 2024 року, з ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшла відповідь про те, що для виконання комісійної судово-медичної експертизи необхідний оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2212 із Медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результати КТ-дослідження органів грудної клітки від 11 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на цифровому носії (CD-диску).

Клопотання мотивовано тим, що на даний час виникла необхідність в отриманні інформації, яка знаходиться у Медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Згідно чинного кримінального процесуального законодавства України, тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення. Іншого способу отримання відомостей, якими володіє Медичний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 немає, оскільки тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді, а відтак єдиним законним шляхом отримання цих відомостей є надання дозволу слідчого судді про тимчасовий доступ до документів.

В судове засідання слідчий не з`явився, в тексті клопотання просив суд розгляд вказаного клопотання провити за його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 163, ст. 222 КПК України розгляд клопотання проведено без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Як свідчать матеріали клопотання, досудовим слідством використані всі надані чинним законодавством можливості щодо отримання необхідної для розкриття кримінального правопорушення інформації без застосування такого заходу його забезпечення, як розкриття інформації.

Відповідно з ч.ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», - пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Диспозиція ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», визначає медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Необхідно зазначити, що згідно п. 4.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 «Судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого, тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості». З викладеного стає зрозумілим, що для проведення вказаної вище експертизи експерту необхідно надати саме оригінали запитуваних медичних документів, оскільки висновок вказаної експертизи в подальшому можливо використати як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відомості, що містяться у вказаних медичних документах, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Положеннями до ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім об ставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як передбачено ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Як вбачається з матеріалів клопотання інформація, речі та документи, які необхідні для проведення досудового розслідування, перебувають у володінні Медичний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що документи вказані у клопотанні, мають важливе значення для досудового розслідування кримінального провадження за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 110, 159, 160, 163-166, 309 та 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004059 від 19 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл слідчому слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , старшому слідчому слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 на тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні Медичний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та містять охоронювану законом таємницю, а саме: оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2212 із Медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результати КТ-дослідження органів грудної клітки від 11 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на цифровому носії (CD-диску).

Зобов`язати слідчого, після проведення експертизи, оригінали вилученої документації повернути володільцю.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Роз`яснити особам, у володінні яких перебувають речі та документи, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення в частині надання дозволу на вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

В іншій частині ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: