Справа № 297/5140/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 рокум. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000351 від 27.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2024 року у справі №297/5140/24 накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 26.12.2024 року у період часу з 19:15 год. по 19:30 год. в приміщенні ДПСУ ПП «Косино» по вул. Барабаша, 72, с. Косино.

Зокрема, арешт накладено на: висновок ЛКК №50 від 22.11.2024 року, виданий медичним кабінетом ФОП ОСОБА_5 «INVICTA family medicine» на ім`я ОСОБА_6 1959 року народження та довідку про отримання (неотримання) допомоги № 02.17.10-19/1849 від 17.12.2024 року, видану Управлінням праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження від 18.02.2025 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 27.12.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

Тобто, на теперішній час вищевказані речі не є речовими доказами злочину та не підлягають конфіскації згідно норм Кримінального процесуального кодексу України. Обставини, які підтверджують, що незастосування заборони, обмеження користування чи розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, відсутні, а відтак і потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна, відпала.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду клопотання був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату і час розгляду клопотання була повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечила.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявником адвокатом ОСОБА_3 до матеріалів вказаного клопотання не долучено доказу про накладення арешту на вилучені речі, що унеможливлює розгляд та вирішення питання про скасування арешту майна по суті.

Крім цього, до матеріалів клопотання про скасування арешту на вилучені речі, заявником ОСОБА_3 не долучено інших належних та допустимих доказів в обґрунтування вказаних у клопотанні обставин. Клопотань щодо долучення доказів до матеріалів клопотання представником власника майна до суду не надходило.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно подане до суду без додержання вимог кримінального процесуального закону, оскільки не містить доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні заяви про скасування арешту на майно, слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухвали слідчого судді.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 174, 309, 372, 392, 395 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8