Справа №587/488/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/41/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2021, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2021 ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано. Цим же вироком суду ОСОБА_9 звільнено з-під варти в залі суду зі скасуванням застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Речові докази залишено на зберіганні у відповідних органах та установах, а судові витрати віднесено на рахунок держави.

З таким вироком суду не погодився прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та подав апеляційну скаргу в якій просив вирок Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2021 скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і ухвалити новий вирок за яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з призначенням йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. В строк відбування покарання прокурор просив зарахувати ОСОБА_9 період перебування його під вартою з 27.11.2017 року. Арешти накладені ухвалами слідчих суддів на вилучені речі просив скасувати, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України та стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертиз.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження судові засідання в Сумському апеляційному суді призначались на 31.08.2021, 12.01.2022, 06.06.2022, 21.09.2022, 09.02.2023, 05.06.2023, 10.10.2023, 11.04.2024, 06.08.2024 та на 09.12.2024. З 2023 року обвинувачений ОСОБА_9 судові повістки не отримує та вони повертаються без вручення їх адресату. Місце знаходження обвинуваченого не відоме та на зв`язок із судом він не виходить. За таких обставин ухвалою Сумського апеляційного суду від 09.12.2024 ОСОБА_9 оголошено в розшук, а апеляційне провадження у справі зупинено.

Далі, 08.01.2025 до Сумського апеляційного суду від начальника ВП № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 надійшли матеріали, зокрема рапорт О/у СКП ВП № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 про те, що о 15.08 год 09.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп повішеного гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без слідів насильницької смерті, який покінчив життя самогубством через повішення за допомогою кабелю. За даним фактом в СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області внесено відомості до ЄРДР за № 0003128 за ч. 1 ст. 115 КК України, про що апеляційному суду додано копію цього витягу.

За таких обставин ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.01.2025 апеляційне провадження у справі відновлено та призначено до розгляду на 15.00 год 10.02.2025.

До початку апеляційного розгляду прокурором ОСОБА_6 колегії суддів надано копію постанови від 12.08.2023, про закриття кримінального провадження № 0003128 від 10.08.2023, за фактом смерті ОСОБА_9 , з якої слідує що провадження закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи такі обставини, зокрема фактичного встановлення факту смерті обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2021, яким ОСОБА_9 визнано не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано.

Вислухавши клопотання захисника ОСОБА_7 , який його підтримав, думку прокурора ОСОБА_13 , який проти задоволення клопотання захисника заперечив, оскільки вважав, що навіть за вказаних підстав, справу слід апеляційним судом переглядати по суті заявлених у скарзі прокурора вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання захисника, колегія суддів вважає, що таке клопотання захисника підлягає задоволенню, а доводи прокурора про необхідність продовження апеляційного перегляду виправдувального вироку є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.2) ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Розкриваючи таку засаду як законність, законодавець в ст.9 КПК України вказав, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Отже апеляційний суд у вказаному провадженні діє виходячи із засади законності.

Апеляційний суд в першу чергу вирішує питання щодо можливості апеляційного розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , виправдувальний вирок щодо якого не набрав законної сили.

В контексті вказаного питання та вирішуючи його, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст.43 КПК України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок щодо якого набрав законної сили.

В даному провадженні вирок місцевого суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 законної сили не набрав, а тому він не позбувся статусу обвинуваченого, хоча і помер.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ставиться питання про скасування виправдувального вироку та постановлення нового, яким він просить визнати обвинуваченого ОСОБА_9 винуватим за висунутим йому обвинуваченням та призначити покарання.

Колегія суддів зазначає, що у разі продовження провадження буде неможливо дотриматись ряду загальних засад кримінального провадження таких, як доступ до правосуддя, право на захист, змагальність сторін, безпосередність дослідження доказів, розумність строків та інші, що, виходячи із практики ВС, визнається істотним порушенням КПК України та слугує підставою для скасування судових рішень.

Так, ст. 21 КПК України гарантує право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 22 КПК України містить положення про те, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК.

Стаття 23 КПК України передбачає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ст.28 КПК України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначається, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Аналогічні норми закріплені у статті 20 КПК України (Забезпечення права на захист) де визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Право користуватись допомогою захисника є лише однією із складових права на захист, яка не заміняє і не може підмінити собою решту прав, які нероздільно пов`язані із особою підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого.

Тому при продовженні провадження щодо померлої особи, навіть при наявності захисника, решту прав неможливо буде забезпечити.

Відповідно до ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених КПК України.

Обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища (ст.401 КПК України).

Коли ставиться питання про скасування виправдувального вироку, це є погіршенням становища.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Колегія суддів зазначає, що продовжуючи розгляд кримінального провадження щодо померлої особи, суд свідомо допускає безумовну підставу для скасування рішення, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України. Щодо решти порушень, то вони, як кожне окремо, так і у своїй сукупності будуть оцінюватись на предмет істотності порушень вимог КПК України.

Основоположна норма кримінального права про те, що кримінальна відповідальність не зберігається відносно померлої особи, яка вчинила злочинні діяння, є гарантією презумпції невинуватості, закріпленої у статті 6 Конвенції. Відповідно стаття 6 буде порушена, якщо заявник не зазнав суду і був засуджений посмертно.

При цьому, законодавець визначив можливість розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченого в разі його смерті, лише в одному випадку, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, однак питання про реабілітацію ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження не виникає, бо в апеляційній скарзі прокурора йшлося не про реабілітацію померлого, а про скасування виправдувального вироку щодо обвинуваченого та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З огляду на наведене апеляційний суд не вбачає процесуальних можливостей для розгляду апеляційної скарги прокурора щодо виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , через його смерть, як на тому наголошував прокурор.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні через смерть обвинуваченого ОСОБА_9 , як про те обгрунтовано заявив клопотання захисник ОСОБА_7 .

Вказаний висновок апеляційного суду цілком узгоджується з позицією викладеною в ухвалі Колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.12.2021 по справі №554/1848/19, провадження №51-5687 ск 21.

У цій ухвалі суд проаналізувавши положення п.5) ч.1 ст.284, ст.417 КПК України зробив висновок, що закон визначає можливість скасування апеляційним судом лише обвинувального вироку чи ухвали суду першої інстанції за подальшим закриттям такого провадження. Разом з цим, за відсутності процесуальної необхідності у реабілітації померлого, скасування виправдувального вироку з підстав, передбачених у ст.409 КПК України, буде суперечити завданням та загальним засадам кримінального провадження. Оскільки смерть обвинуваченого у більшості випадків робить апеляційне провадження безпредметним, бо застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим.

Крім того, як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 16 січня 2019 р. (справа № 761/33482/16-к), закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.

Беручи до уваги такі позиції Верховного Суду, та оскільки питання про реабілітацію ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження не виникає, бо в апеляційній скарзі прокурора йшлося не про реабілітацію померлого, а про скасування виправдувального вироку щодо обвинуваченого та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в даному випадку, клопотання захисника підлягає задоволенню, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.284, 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2021, яким ОСОБА_9 визнано не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4