Справа №766/9427/23
н/п 1-кп/766/1004/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

30.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_5 ,

під час відкритого судового засідання, з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.09.2023 за №0001912 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 07 лютого 2025 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо місце їх проживання, та перебуваючи на волі останній реально матиме можливість впливати на свідків, потерпілого шляхом примушування їх до зміни наданих раніше наданих показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів, не має постійного місця проживання, а тому ОСОБА_4 може у подальшому вчинити нові корисливі злочини для власного збагачення. Отже, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки клопотання прокурора необґрунтоване.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, заперечував проти задоволення клопотання.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_4 терміну раніше обраного запобіжного заходу, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо місце їх проживання, та перебуваючи на волі, останній реально матиме можливість впливати на свідків, потерпілого шляхом примушування їх до зміни наданих раніше наданих показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів, не має постійного місця проживання, а тому ОСОБА_4 може у подальшому вчинити нові корисливі злочини для власного збагачення.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим. Судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком до 30 березня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_4 до 30 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду 30.01.2025 р. о 12:05 годині.

СуддяОСОБА_1