Єдиний унікальний номер 728/2051/23
Номер провадження 1-кп/728/12/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000247 від 17.05.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, учасника бойових дій, групи інвалідності не маючого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 року близько 8 години 20 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись по АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, під час сварки з громадянином ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар палицею в область лівої кисті, заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи п`ятої п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 21 добу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що напередодні ввечері приїхав до батьків з м. Чернігова до м. Бахмача разом з ОСОБА_8 . Зранку поїхали на дачу, розташовану в м. Бахмач, де він взяв садовий інструмент. В подальшому поїхали до гаражів, де здійснює свою діяльність ОСОБА_4 , з яким виник конфлікт з приводу неякісного ремонту автомобіля. Постукавши в гараж, двері відчинилися і хтось вдарив його по голові металевою трубою, внаслідок чого у голові запаморочилося, він впав. Сталася бійка, йому наносили удари палицею, ОСОБА_4 дістав ніж та погрожував ним. З метою захиститися, він взяв з машини держак від граблів та відмахувався від нападників, особливо від ОСОБА_4 , який найбільше підходив. Останньому не спричиняв тілесних ушкоджень, міг потрапити йому по руці палицею, коли захищався та відмахувався нею. Просив виправдати його. Заявленого потерпілим цивільного позову не визнав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його вина підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та пояснив, що в 2019 році ОСОБА_6 звернувся до нього з проханням поремонтувати автомобіль, він провів роботу по ремонту. У 2022 році ОСОБА_6 зателефонував йому та повідомив, що ремонт неякісний, просив відремонтувати автомобіль, на що він відмовився. ОСОБА_6 , отримавши відмову, почав погрожувати, неодноразово телефонував з погрозами. 16.05.2023 року в ранковий час, коли він перебував на роботі в приміщенні гаражу, де здійснює свою діяльність, у двері хтось постукав. Відчинивши двері, побачив ОСОБА_6 , між ними зав`язалася бійка, він особисто схопив ніж, але не погрожував ОСОБА_6 . ОСОБА_6 повернувся до свого автомобіля та взяв палицю, якою намагався його вдарити в область голови. З метою захистити голову, він прикрився лівою рукою, у яку прийшовся удар. В подальшому викликав поліцію. За наслідками звернення до лікарні за медичною допомогою, йому наклали гіпс на руку. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 30000 грн, підтримав повністю. Моральну шкоду та її розмір обґрунтував тривалістю лікування, фізичним болем, хворобливим станом, порушенням нормального та звичного життя, душевними стражданнями. Просив суд призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що разом з ОСОБА_6 , з яким дружні відносини, на пропозицію останнього, приїхали з Чернігова в м. Бахмач до батьків обвинуваченого і зранку поїхали до ОСОБА_4 з метою поговорити з приводу неякісного ремонту автомобіля ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 відчинив гараж, де здійснює свою діяльність ОСОБА_4 , відразу отримав трубою по голові від ОСОБА_4 , у якого також був у руці ніж, яким він погрожував ОСОБА_6 . Потім почалася бійка між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та іншою особою. Він особисто участі у бійці не приймав. При цьому ОСОБА_6 відмахувався палицею від погроз ОСОБА_4 , яку взяв у своїй машині. ОСОБА_4 схопився за руку, після удару по ній. Один удар середньої сили був нанесений ОСОБА_6 палицею по руці ОСОБА_4 . Після цього вони з ОСОБА_6 сіли в автомобіль та мали намір їхати в Чернігів, по дорозі в м. Бахмачі їх зупинила поліція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що з потерпілим поряд знаходяться гаражі, вони часто спілкуються. Зранку, коли він знаходився в своєму гаражі, зайшов ОСОБА_6 та невдоволено запитав ОСОБА_4 і вийшов. Як саме відбувалися події після цього він особисто не бачив. По спливу години - півтори побачив ОСОБА_4 який тримався за руку, за яку саме не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_4 були в гаражі, де спільно працюють. Почули стукіт в двері, ОСОБА_4 відчинив гараж, в цей час хтось зовні витіг з гаража рукою ОСОБА_4 , почалася бійка. Він взяв трубу з пилососа та розбороняв їх. Бачив, як ОСОБА_6 взяв палицю та намагався вдарити нею по голові ОСОБА_4 , однак останній прикрив голову лівою рукою, у яку прийшовся удар. Викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_11 , який працює на посаді інспектора СРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні пояснив, що за зверненням ОСОБА_4 на лінію 102, який повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень знайомим, виїхали на місце події, опитали учасників. ОСОБА_4 скаржився на біль у руці, яку травмовано. ОСОБА_6 пояснював, що внаслідок неякісного ремонту його автомобіля ОСОБА_4 , між ними виникла бійка. ОСОБА_4 викликав швидку допомога.

Свідок ОСОБА_12 , який працює на посаді поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні пояснив, що на лінію 102 надійшов виклик з приводу нанесення тілесних ушкоджень. На місці події з`ясувалося, що конфлікт виник внаслідок неякісного ремонту автомобіля, та в подальшому сталася бійка. ОСОБА_4 пояснював, що його побили палицею. ОСОБА_6 не скаржився на наявність тілесних ушкоджень. Жодних предметів вони не вилучали, відібрали пояснення та передали на розгляд чергового ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 17.05.2023 року розпочато кримінальне провадження за № 0000247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, де зазначено, що 16.05.2023 року до відділення поліції №1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області через лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 16.05.2023 року ОСОБА_6 в м. Бахмач по вул. Хмельницького, 2 заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.к.п.1);

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 (м.Бахмач) Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 16.05.2023 року, із змісту якого вбачається, що на лінію 102 16.05.2023 року о 08 год 22 хв звернувся чоловік на ім`я ОСОБА_13 з приводу бійки біля кінотеатру по вулиці Брихалівка м. Бахмач, який просив направити наряд поліції (а.к.п.5);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_14 на грунті неприязних відносин завдав йому тілесних ушкоджень, вдарив дерев`яною палицею по правій та лівій руці (а.к.п.6);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого підтверджується проведення перевірки і уточнення показань потерпілого ОСОБА_4 , наданих на досудовому розслідуванні (а.к.п.12-13);

- заявою ОСОБА_4 від 29.06.2023 року, згідно з якою ОСОБА_4 додає до матеріалів кримінального провадження оптичний диск із вмістом голосового запису погроз від ОСОБА_6 та скріншоти переписки в месенджері «Вайбер» з погрозами на його адресу від ОСОБА_6 (а.к.п.14);

- оптичним диском із вмістом аудіо файлів та фото файлів, який надав ОСОБА_4 , який було прослухано та проглянуто в судовому засіданні (а.к.п.15);

- протоколом огляду диска від 30.06.2023 року із ілюстративною таблицею до нього, в якому відповідно до статті 104 КПК України зафіксовані хід і результати проведення процесуальної дії і яким підтверджується наявність на диску аудіо файлів в кількості 48 штук з погрозами від ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_4 , які виражаються нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи, та фото файлів в кількості 29 штук, які являються скрін шотами з месенджера «Вайбер» з перепискою між потерпілим ОСОБА_4 та абонентом на ім`я « ОСОБА_15 », змістом яких є неодноразові погрози в сторону потерпілого, які виражаються нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи (а.к.п.16,17-20);

- постановою від 30.06.2023 року, якою відповідно до статті 98 КПК України було визнано речовим доказом CD-R диск із файлами, наданими потерпілим ОСОБА_4 (а.к.п.21);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року, при якому було застосовано технічні засоби фіксації і результати якого були продемонстровані в судовому засіданні, яким підтверджується проведення перевірки і уточнення показань свідка ОСОБА_10 відповідно до статті 240 КПК України, наданих на досудовому розслідуванні. (а.к.п.24-25);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2023 року, при якому було застосовано технічні засоби фіксації і результати якого були продемонстровані в судовому засіданні, яким підтверджується проведення перевірки і уточнення показань свідка ОСОБА_8 відповідно до статті 240 КПК, наданих на досудовому розслідуванні(а.к.п.28-29);

- висновком експерта № 239 від 01.06.2023 року, який було надано на підставі постанови від 18.05.2023 року, згідно із яким у ОСОБА_4 виявлено комплекс тілесних ушкоджень, їх характер та причини виникнення (а.с.к.п.34, 36-38).

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, його характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні двє неповнолітніх дітей, являється учасником бойових дій, вину не визнав, добровільно не відшкодував заподіяної шкоди потерпілому, а також думку потерпілого ОСОБА_4 з приводу призначення покарання обвинуваченому.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства на певний строк. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та висновку органу з питань пробації, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За приписами п.п.3, 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Постанова) за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 30000 грн, підлягає частковому задоволенню, в сумі 20000 грн.

При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий у результаті отриманих з вини обвинуваченого тілесних ушкоджень, які викликали значний фізичний біль, а також тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним і документально підтверджені процесуальні витрати.

До процесуальних витрат відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України відносяться витрати на правову допомогу.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 128 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу, здійснену адвокатом ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн за надання консультацій, складання позовної заяви і участю адвоката в судовому засіданні в якості представника потерпілого та цивільного позивача, які понесені потерпілим та підтверджені документально квитанцією за № 17/05/2023, договором про надання правової допомоги від 17.05.2023 року та детальним описом виконання робіт на виконання умов договору від 24.10.2023 року (а.с. 62-66).

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: CD-R диск із файлами, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 30000 грн 00 коп задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1