Справа № 522/1970/25
Номер провадження № 1-кп/522/1517/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000643 від 05.12.2024 за обвинуваченнямОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 09.03.2022 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 за ч. 4 ст. 185, ст. ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, згідно ст. 71,72 КК України;

- вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК до позбавлення волі на 5 років 2 місяці,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. 05 грудня 2024 року о 09 годині 49 хвилин ОСОБА_5 , зайшов до приміщення магазину «ЄВА», що належить Товариству з обмеженої відповідальністю «РУШ», та розташований за адресою: м. Одеса, вул.Преображенська, 59/61.

2. Достовірно знаючи, що в Україні триває воєнний стан, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, а поряд відсутні сторонні особи та працівники магазину, ОСОБА_5 , підійшов до полиці парфумерії, де шляхом вільного доступу взяв з полиці упаковку чоловічої туалетної води марки «Paco Rabanne 1 Million», об`ємом 100 мл., вартістю 3799 гривень 20 копійок, що належав ТОВ «РУШ» та поклав його до лівої кишені своєї куртки.

3. У подальшому, ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» () матеріальний збиток у розмірі 3799 гривень 20 копійок.

ІІ. Позиція обвинуваченого

4. Обвинувачений допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що дійсно 05 грудня 2024 року він здійснив крадіжки у магазині ТОВ «РУШ» упаковку чоловічої туалетної води.

ІІІ. Позиція потерпілого

5. Представник потерпілого ОСОБА_6 подав заяву про проведення судових засідань без його участі.

ІV. Оцінка суду

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

8. Вина ОСОБА_5 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

9. Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

10. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_5 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини.

11. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до статті 67 КК Суд не встановив.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

- враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);

- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують таке;

- те, що він має непогашену судимість за вчинення умисного злочину;

13. За таких обставин Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

14. Визначаючи покарання, яке має понести винний ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, Суд враховує наявність встановлених у цій справі обставин, що пом`якшують покарання винного, те, що шкода, завдана потерпілому добровільно відшкодована. Відтак, суд дійшов висновку про призначення винному покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

15. Суд вважає, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, у цьому випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

16. Суд не вважає за необхідне застосовувати приписи статті 75 КК в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки дані про особу обвинуваченого в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та конкретними обставинами кримінального провадження свідчать про неможливість його виправлення без відбування покарання, тому реалізація вказаних положень не сприятиме меті покарання.

17. Водночас Суд встановив, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК до позбавлення волі на 5 років 2 місяці.

18. Визначаючи порядок та принцип призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 до постановлення вироку Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2025, а тому покарання необхідно призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

19. Відповідно до частини 4 статті 70 КК України передбачено, що за правилами передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

20. Окрім того, враховуючи відбуття обвинуваченим покарання за попереднім вироком в даній справі, суд керується висновком Об`єднаної плати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.02.2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого для призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів мають значення саме призначенні попередніми вироками засудженому покарання, а не їх відбуття.

21. Вказаною постановою також зазначено, що призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст.70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

22. Враховуючи викладене, суд призначає ОСОБА_5 покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2025 у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці,більш суворим у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, призначеного зазначеним вироком.

23. Водночас на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 12.12.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VI Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

24. Цивільний позов по справі не заявлявся.

25. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2025 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2025.

26. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

27. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.

28. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

29. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).

30. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у формі тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.

31. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

Із цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

2. На підставі частини четвертої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2025 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 2 (два) місяці, більш суворим у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, призначеного цим вироком, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

3. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

4. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 13.12.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

6. Чоловічі парфуми марки «Рaco Rabanne 1 Million», об`ємом 100 мл, що передані представнику власника ОСОБА_6 - залишити ТОВ «РУШ».

7. DVD диск із чотирма відеофайлами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1