УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року суддя Солом`янського районного суд м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва заяву заявника захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_5 від участі у справі №760/29883/24,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суд м. Києва перебуває клопотання захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000023 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України.

25.11.2024 до Солом`янського районного суд м. Києва надійшла заява заявника захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у справі №760/29883/24.

Заява про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 розподілено та передано до розгляду судді ОСОБА_1 ..

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та особа, яка заявила відвід, у судове засідання не з`явились.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Вивчивши подану заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суд м. Києва перебуває клопотання захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000023 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України.

25.11.2024 до Солом`янського районного суд м. Києва надійшла заява заявника захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у справі №760/29883/24.

Заявник мотивує свою заяву про відвід тим, що слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 08.08.2024 постановив ухвалу слідчого судді про накладення арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку 25.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000023 від 09.01.2024. У зв`язку з чим, заявник вважає, що слідчий суддя має сформоване ставлення до даних обставин справи, а тому може бути упередженим при розгляді клопотання про скасування арешту.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід, який повинен бути вмотивованим відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заява заявника про відвід мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_5 брав участь у розгляді клопотання у межах даного кримінального провадження та постановив ухвалу про накладення арешту, а тому останній має заздалегідь сформоване ставлення до справи, що може вплинути на неупередженість слідчого судді та об`єктивність проведення судового процесу.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

На підставі зазначеного, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді під час розгляду справи, оскільки наведені особою, яка заявила відвід, обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями. Одна лише участь слідчого судді при пригляді клопотання про накладення арешту не може свідчити про наявність будь-яких обставин можливої упередженості, чи викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді в ході розгляду заяви про відвід, судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.081996 п. 58).

На підставі наведеного, доводи заявника захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, оскільки в його діях не встановлено порушень вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України та не встановлено обставин, за яких він не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заявника захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у справі №760/29883/24 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6