Справа № 128/658/25
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування до засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмельницький, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017, зміненого постановою Верховного Суду від 27.09.2018, за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 12 років позбавлення волі,

умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ "Стрижавська ВК № 81", умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, в якому вона просить звільнити засудженого умовно-достроково від подальшого відбуття покарання.

Клопотання обгрунтовано тим, що 25.03.2023 засуджений відбув 3/4 строку покарання, працевлаштований на державному підприємстві «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» в якості різноробочого, виконує роботи по благоустрою установи, має статус, що передбачає державні виплати без працевлаштування, а саме отримує допомогу по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Здатний мислити чітко та раціонально. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки, нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна. На профілактичному обліку в установі не перебуває. До дисциплінарної відповідальності в установі притягувався 2 рази, дані стягнення вже погашені в силу закону. Бере відповідальність за вчинені дії на себе. Адміністрацією установи заохочувався 3 рази. Пітримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дотримується вимог пожежної безпеки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт». Виконавчих листів за засудженим станом на 05.01.2025 не рахується. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_6 встановлено середній рівень ризику. На профілактичних обліках не перебуває.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що засуджений відбув 3/4 строку покарання, що є формальною підставою для звільнення умовно-достроково, 25.03.2023, фактично відбув 9 з половиною років позбавлення волі, умовно-дострокове звільнення до нього жодного разу не застосовувалось, на даний час має 4 заохочення. Відсутність в установі відбування покарання виконавчих листів свідчить про добровільну сплату коштів, стягнутих рішенням суду.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити та звільнити його умовно-достроково. Суду пояснив, що обдумав своє життя, хоче до дітей, онуків та дружини. Водночас пояснив, що в офіційному шлюбі не перебуває, він не зареєстрований батьком дітей та батьківсьво не встановлював. Витрати згідно вироку сплатив його рідний брат, але докази таких дій відсутні. В місцях позбавлення волі перебуває з 26.11.2015, в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» перебуває 7 років, з 19.08.2017 року. Працює з квітня 2024 року, до цього не працював, так як не було паспорта і індифікаційного коду, його брат повторно надіслав документи і в справі знайшли їх копію. Отримав 4 заохочення, вперше у 2024 році. Не є інвалідом, має 20 % втрати працездатності від нещасного випадку на виробництві, що відбувся до затримання, в 1986 1987 роках. У вчиненому розкаюється, вину на даний час визнає, раніше частково визнавав вину, зараз розкаюється повністю. Став мудрішим. В самодіяльних організаціях брати участь не вбачає потреби, вважає, що достатньо виконувати роботу за працевлаштуванням. Звертався із заявою про помилування, результат якої йому не відомий.

Представник установи відбування покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та пояснив, що засуджений має 2 стягнення, 4 рази заохочувався, однак, це не свідчить про його виправлення, 2 рази звільнявся умовно-достроково та знову вчинив умисні злочини, установа вважає, що він не достатньо виправився для застосування ст. 81 КК України. До 2024 року засуджений не звертався для працевлаштування, тому й не був працевлаштований раніше, як тільки звернувся, відразу оформили на роботу. Четверте заохочення отримав 15.04.2025. Просить відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника, враховуючи дані про особу засудженого та його поведінку в установі, зокрема те, що він має посередню характеристику, його поведінка змінилася лише в 2024 році, до цього не заохочувався, не має бажання брати участь в заходах, що проводяться в установі, та в самодіяльних організаціях, вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Вивчивши клопотання захисника, вислухавши пояснення засудженого, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вирокомХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017, який змінений постановою Верховного Суду від 27.09.2018, за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.11.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 26.11.2015, кінець строку відбування покарання 25.03.2026.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_6 під час тримання в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, заходи заохочення не застосовувались. В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 19.08.2017. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз за злісне порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи заохочування застосовувались 3 рази, проте, це не свідчить про сталість його виправлення. Працевлаштований на ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» в якості різноробочого. Пітримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із самообслуговування ставиться посередньо, має достатньо навичок для самостійного їх виконання. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. За характером імпульсивний, хитрий, в бесідах вважає свою думку головною. Залучений до реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт», активної участі у їх реалізації не приймає. Не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, вважає свій рівень достатнім. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Не має бажання брати участь у програмах/заходах, які проводяться в установі. Має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства. В індивідуальній програмі щодо засудженого заходи виконані частково, через особисте небажання засудженого приймати участь у виховних заходах. Засуджений не має бажання до зміни життя, не приймає активної участі в програмах та заходах, направлених на корекцію поведінки.

25.03.2020 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення.

25.03.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

25.03.2023 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Відповідно до довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» від 04.02.2025 № 12, засуджений ОСОБА_6 працевлаштований на підприємстві з червня 2024 року, за що отримував вказану заробітну плату.

Згідно довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», виконавчі листи за засудженим ОСОБА_6 станом на 05.01.2025 в установі не рахуються.

Відповідно до медичної довідки від 07.02.2025, виданої амбулаторно-поліклінічним відділенням Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81, ОСОБА_6 на диспансерному обліку не перебуває, оперативних втручань за період відбування покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» не було, загальний стан здоров`я засудженого задовільний.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , наданого ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. За критеріями оцінки виправлення засудженого загальний бал 60 при мінімально необхідних 65.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, та після відбування покарання знову вчиняв умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини. Тобто відбування покарання засудженого не сприяло процесу виправлення ОСОБА_6 та відмови від протиправної поведінки в подальшому.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого, що має свідчити про виправлення засудженого, а не лише про його бажання звільнитися умовно-достроково.

А тому враховуючи вищевикладене, в тому числі поведінку ОСОБА_6 під час відбування покарання, що свідчить про відсутність активної участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт», відсутність заохочень до 2024 року та застосування дисциплінарних стягнень, в тому числі за злісне порушення встановленого порядку відбування покарання 29.03.2023, офіційне працевлаштування лише з червня 2024 року за відсутності доказів існування об`єктивних перешкод для працевлаштування протягом строку відбування покарання в устиановах відбування покарань, а саме з 27.11.2015, а також позицію установи відбування покарання, яка на даний час вважає недоцільним застосування до нього умовно-дострокового звільнення, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому в задоволенні клопотання захисника засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: